Manual d'aprenentatge del GNU LilyPond: 4.6.3 Exemple real de música

### 4.6.3 Exemple real de música

Finalitzarem aquesta secció sobre els ajustaments mostrant els passos que s’han de prendre per tractar amb un exemple complicat al que li calen diversos ajustaments per produir el resultat desitjat. L’exemple s’ha escollit deliberadament per il·lustrar l’ús de la Referència de la Notació per resoldre problemes de notació poc comuns. No és representatiu del procés de gravat més usual, per la qual cosa, us recomanem que no deixeu que aquestes dificultats us desanimin! Afortunadament, les dificultats com aquestes no són massa comunes!

L’exemple està extret de la Primera Balada de Chopin, Op. 23, compassos 6 al 9, la transició entre el Lent inicial i el Moderato. Presentem en primer lloc l’aspecte que volem que tingui el resultat, però per evitar complicar massa l’exemple hem tret les indicacions dinàmiques, les digitacions i el pedal.

Observem en primer lloc que la part de la ma dreta del tercer compàs requereix quatre veus. Són les cinc corxeres unides per una barra, la nota Do lligada, el Re blanca que es fusiona amb el Re corxera, i el Fa sostingut negra amb puntet, que també està fusionada amb la corxera de la seva mateixa alçada. Tota la resta està en una sola veu, així que el més fàcil és introduir aquestes tres veus addicionals, en el moment que facin falta i de forma temporal. Si us heu oblidat de com fer-ho, llegiu les seccions Sento veus i Veus explícites. Aquí prenem la decisió d’utilitzar veus instanciades explícitament per al passatge polifònic, atès que el LilyPond és més probable que pugui evitar les col·lisions si totes les veus s’instancien explícitament d’aquesta manera.

Començarem introduint les notes com dues variables i disposant l’estructura de pentagrames a un bloc Score, i veurem què produeix el LilyPond de forma predeterminada:

>     rhMusic = \relative {
>       \new Voice {
>         r2 c''4. g8 |
>         bes1~ |
>         \time 6/4
>         bes2. r8
>         % Inicia la secció polifònica de quatre veus
>         <<
>           { c,8 d fis bes a }  % continuació de la veu principal
>           \new Voice {
>             \voiceTwo
>             c,8~ 2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceThree
>             s8 d2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceFour
>             s4 fis4.
>           }
>         >> |
>         g2.  % continuació de la veu principal
>       }
>     }

>     lhMusic = \relative {
>       r2 <c' g ees>2 |
>       <d g, d>1 |
>       r2. d,,4 r4 r |
>       r4
>     }

>     \score {
>       \new PianoStaff <<
>         \new Staff = "RH"  <<
>           \key g \minor
>           \rhMusic
>         >>
>         \new Staff = "LH" <<
>           \key g \minor
>           \clef "bass"
>           \lhMusic
>         >>
>       >>
>     }

Totes les notes són correctes, però l’aspecte està lluny de ser satisfactori. La lligadura d’unió xoca amb el canvi de compàs, certes notes no es fusionen correctament, i falten alguns elements de notació. En primer lloc tractarem amb el més senzill. Podem afegir fàcilment la lligadura d’expressió de la mà esquerra i la lligadura de fraseig de la ma dreta, atès que tot això es va estudiar al Tutorial. En fer-ho així obtenim:

>     rhMusic = \relative {
>       \new Voice {
>         r2 c''4.\( g8 |
>         bes1~ |
>         \time 6/4
>         bes2. r8
>         % Inicia la secció polifònica de quatre veus
>         <<
>           { c,8 d fis bes a }  % continuació de la veu principal
>           \new Voice {
>             \voiceTwo
>             c,8~ 2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceThree
>             s8 d2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceFour
>             s4 fis4.
>           }
>         >> |
>         g2.\)  % continuació de la veu principal
>       }
>     }

>     lhMusic = \relative {
>       r2 <c' g ees>2( |
>       <d g, d>1) |
>       r2. d,,4 r4 r |
>       r4
>     }

>     \score {
>       \new PianoStaff <<
>         \new Staff = "RH"  <<
>           \key g \minor
>           \rhMusic
>         >>
>         \new Staff = "LH" <<
>           \key g \minor
>           \clef "bass"
>           \lhMusic
>         >>
>       >>
>     }

El primer compàs ara és correcte. El segon compàs conté un arpegi i acaba amb una barra doble. Com es fan, ja que no han estat mencionats en aquest Manual d’Aprenentatge? Aquí és on hem de tornar a la Referència de Notació. Buscant la paraula ‘arpegi’ i ‘línia divisòria’ a l’índex ens mostra ràpidament que un arpegi es fa afegint `\arpeggio` a un acord, i la doble barra es produeix per mitjà de la instrucció `\bar "||"`. Això ho podem fer fàcilment. A continuació hem de corregir la col·lisió entre la lligadura d’unió i la indicació de compàs. Això es fa millor movent la lligadura cap amunt. Vam estudiar com moure objectes anteriorment a Moviment d’objectes, on diu que els objectes estan situats de forma relativa al pentagrama es poden moure verticalment sobreescrivint la seva propietat `staff-position`, que s’especifica en unitats de mig espai de pentagrama respecte de la línia central del pentagrama. Així doncs, la sobreescriptura següent col·locada just abans de la primera nota lligada pujarà la lligadura 3.5 mig espais de pentagrama per sobre de la línia central:

`\once \override Tie.staff-position = #3.5`

Amb això és completa el compàs dos, donant com a resultat:

>     rhMusic = \relative {
>       \new Voice {
>         r2 c''4.\( g8 |
>         \once \override Tie.staff-position = #3.5
>         bes1~ |
>         \bar "||"
>         \time 6/4
>         bes2. r8
>         % Inicia la secció polifònica amb quatre veus
>         <<
>           { c,8 d fis bes a }  % continuació de la veu principal
>           \new Voice {
>             \voiceTwo
>             c,8~ 2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceThree
>             s8 d2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceFour
>             s4 fis4.
>           }
>         >> |
>         g2.\)  % continuació de la veu principal
>       }
>     }

>     lhMusic = \relative {
>       r2 <c' g ees>2( |
>       <d g, d>1)\arpeggio |
>       r2. d,,4 r4 r |
>       r4
>     }

>     \score {
>       \new PianoStaff <<
>         \new Staff = "RH"  <<
>           \key g \minor
>           \rhMusic
>         >>
>         \new Staff = "LH" <<
>           \key g \minor
>           \clef "bass"
>           \lhMusic
>         >>
>       >>
>     }

Anem ara al tercer compàs i començament de la secció Moderato. El tutorial ens va ensenyar com escriure una indicació de tempo mitjançant l’ordre `\tempo`, por lo qual cosa afegir “Moderato” és fàcil. Pero ara, com fusionem notes estan a diferents veus? Aquí és on hem de tornar a buscar ajuda al manual de Referència de la notació. En cuscar la paraula “merge” (fusiona) a l’índex de la Referència de la notació arribem ràpidament a les ordres per barrejar notes amb diferent cap i amb o sense puntet, a Resolució de les col·lisions. Al nostre exemple hem de fusionar ambdós tipus de notes al transcurs de la secció polifònica del compàs 3; per tant, gràcies a la informació que apareix a la Referència de la Notació, escrivim

>     \mergeDifferentlyHeadedOn
>     \mergeDifferentlyDottedOn

al principi de la secció, i

>     \mergeDifferentlyHeadedOff
>     \mergeDifferentlyDottedOff

al final, obtenint com a resultat:

Aquestes sobreescriptures han fusionat els dos Fa sostingut, però no els dos Re. Perquè no? La resposta està a la mateixa secció de la Referència de la Notació: les notes que es fusionen han de tenir les pliques en direccions oposades i dues notes no es poden fusionar bé si hi ha una tercera nota a la mateixa columna. Aquí els dos Re tenen les pliques cap amunt i hi ha una tercera nota: el Do. Sabem com canviar la direcció de la plica usant `\stemDown`, i la Referència de la notació també explica com moure el Do: aplicar un desplaçament usant una de les ordres `\shift`. Però, quin? El Do està a la veu dos que té desactivat el desplaçament, i els dos Re estan a les veus u i tres, que tenen el desplaçament desactivat i activat, respectivament. Per això hem de desplaçar el Do un nivell més encara, usant `\shiftOnn` per evitar que interfereixi amb els dos Re. En aplicar aquests canvis obtenim:

>     rhMusic = \relative {
>       \new Voice {
>         r2 c''4.\( g8 |
>         \once \override Tie.staff-position = #3.5
>         bes1~ |
>         \bar "||"
>         \time 6/4
>         bes2.\tempo "Moderato" r8
>         \mergeDifferentlyHeadedOn
>         \mergeDifferentlyDottedOn
>         % Inicia la secció polifònica de quatre veus
>         <<
>           { c,8 d fis bes a }  % continuació de la veu principal
>           \new Voice {
>             \voiceTwo
>             % Mou el c2 fora de la columna de la nota principal
>             % perquè la fusió funcioni
>             c,8~ \shiftOnn c2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceThree
>             % La plica al d2 ha de ser cap avall per permetre la fusió
>             s8 \stemDown d2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceFour
>             s4 fis4.
>           }
>         >> |
>         \mergeDifferentlyHeadedOff
>         \mergeDifferentlyDottedOff
>         g2.\)  % continuació de la veu principal
>       }
>     }

>     lhMusic = \relative {
>       r2 <c' g ees>2( |
>       <d g, d>1)\arpeggio |
>       r2. d,,4 r4 r |
>       r4
>     }

>     \score {
>       \new PianoStaff <<
>         \new Staff = "RH"  <<
>           \key g \minor
>           \rhMusic
>         >>
>         \new Staff = "LH" <<
>           \key g \minor
>           \clef "bass"
>           \lhMusic
>         >>
>       >>
>     }

Ja gairebé està. Sols queden dos problemes: la plica cap avall sobre el Re fusionat no hauria d’estar aquí, i el Do estaria millor col·locat a la dreta dels Re. Sabem com fer les dues coses a partir d’ajustaments anteriors: fem la plica transparent, i movem el Do amb la propietat `force-hshift`. Aquí tenim el resultat final:

>     rhMusic = \relative {
>       \new Voice {
>         r2 c''4.\( g8 |
>         \once \override Tie.staff-position = #3.5
>         bes1~ |
>         \bar "||"
>         \time 6/4
>         bes2.\tempo "Moderato" r8
>         \mergeDifferentlyHeadedOn
>         \mergeDifferentlyDottedOn
>         % Inicia la secció polifònica de quatre veus
>         <<
>           { c,8 d fis bes a }  % continuació de la veu principal
>           \new Voice {
>             \voiceTwo
>             c,8~
>             % Torna a posicionar el C2 a la dreta de la nota fucionada
>             \once \override NoteColumn.force-hshift = #1.0
>             % Mou el c2 for de la columna de la nota principal
>             % perquè funcioni la fusió
>             \shiftOnn
>             c2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceThree
>             s8
>             % La plica sobre la d2 ha de ser cap avall per permetre la fusió
>             \stemDown
>             % La plica sobre la d2 ha de ser invisible
>             \tweak Stem.transparent ##t
>             d2
>           }
>           \new Voice {
>             \voiceFour
>             s4 fis4.
>           }
>         >> |
>         \mergeDifferentlyHeadedOff
>         \mergeDifferentlyDottedOff
>         g2.\)  % continuació de la veu principal
>       }
>     }

>     lhMusic = \relative {
>       r2 <c' g ees>2( |
>       <d g, d>1)\arpeggio |
>       r2. d,,4 r4 r |
>       r4
>     }

>     \score {
>       \new PianoStaff <<
>         \new Staff = "RH"  <<
>           \key g \minor
>           \rhMusic
>         >>
>         \new Staff = "LH" <<
>           \key g \minor
>           \clef "bass"
>           \lhMusic
>         >>
>       >>
>     }

#### LilyPond — Manual d’aprenentatge v2.22.2 (branca estable).