\documentclass[a4paper]{book}
\addtolength{\topmargin}{-1cm}
\addtolength{\evensidemargin}{-3cm}
\addtolength{\oddsidemargin}{-1cm}
\addtolength{\textwidth}{4cm}
\usepackage{graphics}
\usepackage[T1]{fontenc}
\usepackage[swedish]{babel}
\newif\ifpdf
\ifx\pdfoutput\undefined
	\pdffalse
\else
	\pdftrue
\fi

\ifpdf
	% Saves a lot of space in PDF files
	\usepackage{times}
	\pdfcompresslevel=9
\fi

\title{Copyright finns inte V3.0}
\author{Linus Walleij}
\date{1999-12-31 23:59}
\begin{document}
\maketitle
\tableofcontents

\chapter*{Omsvep}

Jag skulle kunna b\"orja den h\"ar texten med att skriva: \textit{"{}Jag har 
valt att kalla f\"orordet till denna bok f\"or Omsvep med h\"arledning till 
det mer l\"ampade engelska 'Preface', allts\aa{} n\aa{}got som kommer 
utanf\"or det egentliga objektets yta, jfr t~ex engelskans 'Surface' av 
'Surrounding' (omgivande) och 'Face' (Ansikte, Yta). Jag finner denna 
nyskapande terminologi m\"odan v\"ard med anledning av bla bla bla..."{}}

Allt s\aa{}dant kallprat \"ar bara en etikett man s\"atter p\aa{} sina 
litter\"ara verk f\"or att tydligt visa f\"or akademiska l\"asare att man 
tillh\"or den bildade v\"arlden, det vetenskapliga samh\"allet. Jag har det 
tvivelaktiga n\"ojet att \"annu vara relativt ung och of\"orst\"ord, och 
d\"arf\"or ser jag mig befriad fr\aa{}n plikten att beh\"ova tr\aa{}ka ut er 
stackars l\"asare med s\aa{}dant dravel, trots att jag faktiskt \textit{kan} 
konstruera riktigt knepiga resonemang n\"ar jag k\"anner f\"or det. Den 
akademiska formen \"ar bara ett av de formspr\aa{}k jag anv\"ander i den h\"ar 
boken.

Jag skall b\"orja med att tala om vad det kostade mig att skapa den h\"ar 
boken: massor. Massor med tid, och i realiteten massor med pengar. Jag klagar 
inte. Jag har haft gott om b\aa{}de tid och pengar. En stor del av boken 
skrevs som en etapp av mina studier medan jag \"annu studerade p\aa{} 
folkh\"ogskola, och \"ar d\"arf\"or mer eller mindre finansierad med de 
skattemedel i form av studiebidrag som jag uppbar under denna studietid. I 
n\aa{}gon m\aa{}n skulle man p\aa{} s\aa{} vis kunna p\aa{}st\aa{} att denna 
bok tillh\"or samh\"allet. Fr\aa{}gan \"ar om samh\"allet skulle vilja 
k\"annas vid den.

Jag har valt att ta konsekvensen av mina egna resonemang. Jag har i boken 
d\"omt ut copyright som ett urmodigt och dumt p\aa{}hitt, mest avsett att 
fixera samh\"allets maktbalans i sitt nuvarande l\"age. Allts\aa{} saknar 
denna bok copyright. Det finns en del argument f\"or att f\"orse boken med 
copyright. L\aa{}t mig behandla dem ett och ett:

\textbf{Du kan inte tj\"ana n\aa{}got p\aa{} den h\"ar boken}. Sant. Och 
falskt. Jag har redan tj\"anat en j\"akla massa p\aa{} den h\"ar boken. 
Andligt. I branchen kallar vi det intellektuellt kapital. Jag har f\aa{}tt en 
del nya v\"anner. I branchen kallar vi det humankapital. \AA{}t helvete med 
detta j\"avla kapital, f\"orresten. Jag har s\aa{} att jag klarar mig 
\"and\aa{}. F\"orfattande \"ar inte mitt leverbr\"od. I varje fall inte \"an. 
Jag s\"ager inte att det \"ar fel att tj\"ana pengar p\aa{} att skriva 
b\"ocker, jag s\"ager att det vore fel av \textit{mig} att tj\"ana pengar 
p\aa{} \textit{den h\"ar} boken.

\textbf{Du har ingen koll p\aa{} hur boken sprids}. Jag har ingen j\"avla 
\"onskan att kontrollera hur den h\"ar boken sprids. Det framg\aa{}r av den 
del av undertiteln som jag lite provocerande har l\aa{}nat fr\aa{}n Nietzsche: 
\textit{en bok f\"or ingen och f\"or alla}. Att sedan b\"orja tala om 
copyright vore inkonsekvent. All information borde f\"orresten vara fri.

\textbf{N\aa{}gon skulle kunna f\"orvanska texten och p\aa{}st\aa{} att 
hon/han sj\"alv skrivit den}. \"An sen. Var poet \"ar en tjuv, var konstn\"ar 
\"ar en kannibal, som det s\aa{} vackert heter. (Jag vet tyv\"arr inte vem som 
har sagt det.) En bra bok stj\"al alla ifr\aa{}n, bara s\aa{} att det inte 
m\"arks. Om n\aa{}gon stj\"al n\aa{}got fr\aa{}n denna bok s\aa{} att det 
m\"arks demonsterar han/hon bara sin uppenbart begr\"ansade kreativitet. Om 
n\aa{}gon stj\"al \textit{utan} att det m\"arks, m\"arker inte jag det heller, 
och d\aa{} lider jag knappast av det.

\textbf{N\aa{}gon skulle kunna f\"orvanska texten och sprida den f\"or att 
skada dig}. En s\aa{}dan m\"anniska bryr sig nog inte om copyright eller inte. 
Copyright skulle i detta fall bara tillf\"ora en m\"ojlighet att straffa en 
m\"anniska som gjorde n\aa{}got s\aa{}dant. Jag skulle \"and\aa{} inte orka 
driva n\aa{}gra processer: det vore sl\"oseri med tid. F\"or \"ovrigt 
m\aa{}ste vi f\"ors\"oka lita p\aa{} varandra i det h\"ar samh\"allet 
n\aa{}gon j\"akla g\aa{}ng.

N\"ar du har l\"ast s\aa{} h\"ar l\aa{}ngt inser du s\"akert att jag ger dig 
fria h\"ander. Spridningen av denna bok \"ar ocks\aa{} ditt ansvar, och 
klangen av dess budskap ringer redan i ditt \"ora. L\"agg den p\aa{} disketter 
och ge till dina v\"anner. L\"agg den p\aa{} CD-ROM skivor och skicka med 
p\aa{} omslaget till tidningar. Tryck ut den p\aa{} papper om du k\"anner 
f\"or det. Tryck ut den, h\"afta in den, och anv\"and den som kurslitteratur 
om informationssamh\"allet. Tryck ut hundra exemplar p\aa{} papper och ge bort 
till dina kompisar, men gl\"om inte bort att om du g\"or fler \"an 50 kopior 
f\"or offentligt bruk m\aa{}ste du skicka 7 pliktexemplar till bland annat 
riksarkivet, ty s\aa{} lyder lagen om pliktexemplar av offentliga dokument. 
(Sj\"alv skulle jag bli \"overlycklig om denna bok d\"ok upp i 
forskningsarkiven.) Tryck upp den och s\"alj den om det roar dig. Lyckas du 
tj\"ana pengar p\aa{} den g\"or du \aa{}tminstone mig f\"orv\aa{}nad. Allt i 
det h\"ar samh\"allet g\aa{}r \"and\aa{} ut p\aa{} att utnyttja andra. En av 
de industrier som likt kannibaler utnyttjar m\"anniskor, \"ar dessv\"arre 
f\"orlagsindustrin. M\aa{}tte detta vara en nagel i \"ogat p\aa{} dem.

Till sist skall jag varna f\"or att denna bok definitivt \"ar f\"argad av mina 
egna \aa{}sikter och v\"arderingar. Jag \"ar en uttalad individualist, och har 
heller inget emot att bli kallad socialist. I sk\"arningspunkten mellan dessa 
tv\aa{} v\"arderingar finns en ideologi som inte \"ar s\"arkilt vida k\"and, 
men som kallas syndikalism eller (v\"anster-) anarkism. I princip anser jag 
att all privat egendom \"ar st\"old,\footnote{Privat materiell egendom \"ar 
st\"old. "{}Intellektuell egendom"{} \"ar n\aa{}got v\"arre, m\"ojligen 
v\"apnat r\aa{}n. Censur \"ar v\aa{}ldt\"akt.} men jag \"ar inte s\aa{} 
j\"avla dum att jag inte inser att ett samh\"alle utan privat egendom \"ar en 
utopi. Mina \aa{}sikter om yttrande- och tryckfrihet \"ar ungef\"ar de samma 
som hyses av Sveriges mest nyliberala organisationer. Jag har inget emot 
sm\aa{} och medelstora f\"oretag, men enorma transkontinentala koncerner \"ar 
f\"or mig farligare maktfaktorer \"an folkvalda regeringar, och som s\aa{}dana 
m\aa{}ste de underkastas samma granskning som den folkvalda makten.

Nu kan du l\"asa boken utan omsvep.

\chapter{COPYRIGHT FINNS INTE}

\begin{center}
\textbf{V3.0}

\textbf{En bok om information och makt}

\textbf{F\"or alla och f\"or ingen}

\textbf{DEUS EX MACHINA}

\textbf{CARCERES EX NOVUM}
\end{center}


\textbf{Den h\"ar boken om str\"omningar inom Litteratur, Teknologi, Musik, 
Film, Juridik och Ideologi skrevs efter att jag insett att om inte jag gjorde 
det s\aa{} skulle n\aa{}gon annan g\"ora det, men ocks\aa{} f\"or att g\"ora 
klart f\"or alla Sveriges trevliga hackare var de har sitt historiska och 
ideologiska arv. Slutligen finns det en l\"att popul\"arvetenskaplig ton i det 
hela, f\"or att g\"ora det n\aa{}gots\aa{}n\"ar l\"attbegripligt.}

N\aa{}gra fr\aa{}gor du b\"or veta svaret p\aa{} innan du b\"orjar l\"asa 
denna bok:

\textit{Varf\"or skall jag l\"asa det h\"ar?}

\textbf{Svar:} F\"or att du skall f\"orst\aa{} nya begrepp i 
informationssamh\"allet, den nya ungdomskulturen och samh\"allsdebatten, men 
ocks\aa{} f\"or att du skall ha en chans att bilda dig en egen uppfattning 
genom att konfronteras med mina och andras \aa{}sikter. Boken \"ar centrerad 
kring kulturella fenomen eftersom de tydligast visar vart ett samh\"alle \"ar 
p\aa{} v\"ag. \textit{V\aa{}rt} samh\"alle \textit{p\aa{} gr\"ansen} till 
informationssamh\"allet kallas ibland det \textit{postindustriella} 
samh\"allet. Jag skall inte sticka under stolen med att jag ocks\aa{} vill 
f\aa{} dig att ifr\aa{}gas\"atta det samh\"allet.

\textit{Vad \"ar en Dator?}

\textbf{Svar:} En dator \"ar ett f\"orem\aa{}l som f\"oljer de fysiska 
lagarna, precis som en m\"anniska. Precis som en m\"anniska \"ar den varken 
ond, tr\aa{}kig, sn\"all, kr\aa{}nglig eller s\"arskilt intelligent. Den blir 
vad du g\"or den till. Precis som en m\"anniska i ett samh\"alle. Skillnaden 
mellan en m\"anniska och en dator \"ar att datorn har en chans att absolut 
s\"akert veta vem som skapat den, och att den i princip kan se ut precis hur 
som helst. \AA{}r 1995 tror de flesta att en dator ser ut som en fyrkantig 
l\aa{}da. Dator \"ar ett konstigt ord som m\aa{}nga s\"ager fel p\aa{}. 
Fysikern Hannes Alfv\'{e}n f\"oreslog att man skulle kalla det en 
\textit{data}, flera \textit{dator}, men tekniska nomenklaturcentralen 
b\"ast\"amde att man skulle s\"aga en \textit{dator}, flera \textit{datorer} 
ist\"allet. Kanske gjorde man detta f\"or att undvika att f\"orv\"axla ordet 
med data i betydelsen \textit{information.} Kanske gjorde man det bara f\"or 
att \textit{data} l\"at f\"or feminint och man ville att datorn skulle vara en 
\textit{han}. Gud vet. Branchen skilde en g\aa{}ng p\aa{} 
\textit{mikrodatorer, minidatorer, stordatorer} och \textit{superdatorer}, 
d\"ar det \"ar t\"ankt att den ena skall vara h\"aftigare \"an den 
andra.\footnote{En del talar om "{}high end"{} och "{}low end"{} datorer. 
"{}High end"{} \"ar de st\"orsta, medan "{}low end"{} \"ar den sort som sitter 
i mikrov\aa{}gsugnar.} Numera \"ar gr\"anserna f\"or vad som \"ar vad s\aa{} 
flytande att de h\"ar beteckningarna \"ar en smula f\"or\aa{}ldrade. En 
mikrodator \"ar exempelvis en PC eller liknande hemdator. De andra sorterna 
har en normal m\"anniska knappt sett.

\textit{Vad \"ar ett Datan\"atverk?}

\textbf{Svar:} Ett datan\"atverk \"ar tv\aa{} eller flera sj\"alvst\"andiga 
datorer som man kopplat ihop med kabel. Man brukar skilja p\aa{} LAN (Local 
Area Network) d\"ar man kopplar ihop alla datorer i en byggnad eller som mest 
ett helt kvarter, MAN (Metropolian Area Network) med datorer i en hel stad 
sammanl\"ankade och WAN (Wide Area Network) som kopplar ihop datorer \"over 
riktigt stora avst\aa{}nd. St\"orst av alla \"ar Internet som kopplar ihop 
datorer av alla typer och \"over hela v\"arlden med varandra. Ett 
datan\"atverk kan transportera information mellan datorer, sedan m\aa{} det 
vara text, bilder, ljud eller vad som helst som kan tryckas in i en dator. Som 
en telefon eller brev fast lite b\"attre och snabbare. Hela telefonn\"atet 
\"ar egentligen ocks\aa{} ett datan\"atverk, med den skillnaden att man 
kopplar ihop m\"anniskor ist\"allet f\"or datorer. M\aa{}nga WAN-datan\"atverk 
som t~ex Internet utnyttjar ocks\aa{} telefonn\"atet ist\"allet f\"or att 
l\"agga egna kablar. De datorer som h\aa{}ller samman ett datan\"atverk \"ar 
n\"astan uteslutande av mini- eller stordatortyp, eller speciella 
s\aa{}kallade routrar och switchar dvs stora, gr\aa{} kylsk\aa{}psliknande 
saker.

\textit{Vad \"ar en BBS?}

\textbf{Svar:} BBS betyder \textit{Bulletin Billboard System}, rakt \"oversatt 
allts\aa{} en anslagstavla f\"or elektroniska bulletiner. Precis som en vanlig 
anslagstavla kr\"avs det att du regelbundet g\aa{}r dit f\"or att ta del i 
inneh\aa{}llet. Du kan ocks\aa{} s\"atta upp egna "{}lappar"{} och f\aa{} svar 
p\aa{} dina inl\"agg i form av andra skriftliga meddelanden. Det finns BBS:er 
f\"or alla intresseomr\aa{}den. Det finns BBS:er som till viss del \"ar 
inkopplade p\aa{} Internet, och det finns de som inte \"ar det. En BBS n\aa{}r 
man idag med hj\"alp av ett modem, en dator och en telefon. BBS:er 
f\"orsvinner idag alltmer och ers\"atts med konferenssystem (en sorts 
j\"attestora BBS:er) p\aa{} det mycket st\"orre och b\"attre Internet, det 
mest k\"anda systemet \"ar Usenet. En BBS kunde p\aa{} sin tid ocks\aa{} 
anv\"andas f\"or att skicka privat elektronisk post mellan anv\"andarna eller 
f\"or att massdistribuera dataprogram.

\textit{Vad \"ar Telerymd (Cyberspace)?}

\textbf{Svar:} Telerymden \"ar den plats d\"ar dina pengar som du har insatta 
p\aa{} banken befinner sig. Det \"ar platsen d\"ar ett telefonsamtal \"ager 
rum och det \"ar den rymd som TV-programmen f\"ardas genom p\aa{} v\"ag till 
din mottagare. Det \"ar en elektronisk v\"arld av information som egentligen 
bara existerar d\"arf\"or att m\"anniskor kommit \"overens om att den finns 
och fungerar. Fysiskt best\aa{}r den av kablar, radiov\aa{}gor, ljuspulser och 
stora datorer med enorma elektroniska minnen. Den \"ar en fysisk f\"oreteelse 
i den "{}verkliga"{} v\"arlden som vi med lite god vilja kan uppfatta som ett 
eget universum. Det \"ar en v\"arld d\"ar m\"anniskan \"ar Gud och har skapat 
allt. Den \"ar n\aa{}got av en religion. N\"astan alla m\"anniskor "{}tror"{} 
p\aa{} telerymden. Annars skulle de inte g\aa{} till bankomaten f\"or att ta 
ut pengar. Hela v\aa{}rt v\"asterl\"andska ekonomiska system finns i 
telerymden. Telerymden har funnits sedan den 10 mars 1876 d\aa{} den 
"{}uppfanns"{} av Alexander Graham Bell. Utan elektricitet finns inte 
telerymden. V\aa{}r civilisation \"ar redan beroende av telerymden; om 
telerymden f\"orsvann skulle all ekonomi kollapsa och hela v\"astv\"arlden 
g\aa{} under. F\"or att "{}ta sig in"{} i telerymden anv\"ander man 
\textit{Informationsteknik}.

\textit{Vad \"ar ett Virtuellt Samh\"alle?}

\textbf{Svar:} En bekl\"ammande sak med telerymden \"ar att den \"ar en 
ironisk spegelbild av v\aa{}rt eget samh\"alle, och det \"ar kanske det som 
f\aa{}r oss att frukta den mest. Virtuella samh\"allen finns i telerymden och 
best\aa{}r av l\"ost sammanh\aa{}llna grupper med olika m\aa{}l och 
v\"arderingar, n\aa{}gra personer som bildar en sammanslutning utan att 
n\aa{}gonsin ha tr\"affats i verkligheten. De \"ar helt geografiskt obundna; 
det virtuella samh\"allet \"ar i st\"allet ofta bundet till en viss typ av 
utrustning, som exempelvis Internet, ett visst datorm\"arke, osv. Det finns 
virtuella samh\"allen som \"ar nazistiska, pacifistiska, anarkistiska, 
socialdemokratiska o.s.v. I realiteten \"ar de virtuella samh\"allen man talar 
om inget annat \"an sm\aa{} skyddade \"oar p\aa{} Internet med ett eget 
diskussionsforum och ett eget nyhetsbrev. Smarta marknadsf\"orare f\"ors\"oker 
ofta skapa virtuella samh\"allen runt exempelvis en produkt eller en tj\"anst 
(exempelvis Postens \textit{Torget} och Telias \textit{Passagen} under slutet 
av 90-talet), men misslyckas oftast.

\textit{Vad \"ar en Ungdom?}

\textbf{Svar:} En ungdom \"ar en ung m\"anniska. En ung m\"anniska har i 
v\aa{}rt samh\"alle p\aa{} ett underligt vis f\aa{}tt rollen att 
ifr\aa{}gas\"atta sin omgivning och utforma nya ideal som s\aa{} gott som 
alltid f\"orkastas av de vuxna. Ungdomens uppgift \"ar att komma med id\'{e}er 
som de vuxna m\aa{}ste bromsa upp f\"or att de inte skall skena iv\"ag innan 
konsekvenserna granskats. H\"ar \"ar en klich\'{e}: "{}en ungdom utformar och 
utvecklar tillsammans med de vuxna framtidens samh\"alle"{}. F\"or att f\aa{} 
t\"anka ost\"ort brukar ungdomar umg\aa{}s i s\aa{}kallade subkulturer. De 
vuxna brukar ofta inte t\"anka alls, utan tittar p\aa{} TV och utf\"or 
n\"odv\"andigt monotont arbete ist\"allet. I den m\aa{}n de t\"anker alls 
g\"or de det i samband med kultur som inte har sub- framf\"or sig.

\textit{Var b\"orjar jag?}

\textbf{Svar:} H\"ar. VARNING! Detta \"ar en bok som inte skildrar skeenden 
och h\"andelser i svart och vitt. Den \"ar inte heller objektiv. (Den som 
utger sig f\"or att vara objektiv i den h\"ar v\"arlden \"ar som bekant inte 
riktigt klok.) Den \"ar inte ens hundraprocentigt konsekvent. Men jag hoppas 
att den \"ar intressant f\"or en t\"ankande l\"asare. Under det som till en 
b\"orjan liknar en sammanfattning av udda nutidskultur finns n\"amligen ett 
uttalat politiskt budskap av en typ som jag f\"orest\"aller mig att f\aa{} av 
er som l\"aser det h\"ar n\aa{}gonsin tidigare sk\aa{}dat.

\section*{Ett slags manifest}

\textit{"{}Welcome to the machine"{}}\\
 \textbf{Roger Waters / Pink Floyd}

\section*{VARF\"OR JAG VILL LEVA}

I korridoren med sina anteckningsblock \\
springer faller p\aa{} plats sin plats... \\
F\"ors\"oker planera ett liv de inte sj\"alva vill ha \\
F\"ors\"oker f\aa{} allt att falla p\aa{} plats \\
Allt ska bli s\aa{} f\"orbannat bra \\
Med studierna yrket och familjen \\
allt ska bli s\aa{} f\"orbannat bra \\
Med fem rutor matte och en timme f\"or ekonomi \\
f\"or analys tillv\"axt stagnation alienation trigonometri \\
En ruta sociologi och en ruta kultur \\
Men jag vill leva din j\"avel, jag vill leva! \\
Hur l\"ange tror ni egentligen att det h\aa{}ller \\
Lyckan, framtiden som mamma och pappa \\
Stadgat socialgrupp 1 och 2 \\
det finns ingen v\"ag ut \\
tror ni verkligen att det h\aa{}ller? \\
Lycka, det g\"aller att charma r\"att person \\
en som sj\"alv kan f\"orst\aa{} er situation \\
Samordna kaoset inom fyra v\"aggar i f\"orort \\
-- v\"alkommen tillbaka till maskinen! \\
Jag vill leva \textit{din j\"avel}, jag vill leva! \\
Hur l\"ange tror du att det h\aa{}ller? \\
En livsstil den finns p\aa{} TV \\
sug den som den svamp du \"ar i systemet \\
tror du verkligen att det h\aa{}ller? \\
Tror du att det kan fungera? \\
Jag vill leva din j\"avel, jag vill leva! \\
Och du som inte f\aa{}r n\aa{}got gjort f\"or du vill leva \\
tror du att du kommer att f\aa{} leva? \\
Med l\"ogner d\"ar tryggheten skulle sitta \\
JAG VILL LEVA DIN J\"AVEL, JAG VILL LEVA! \\
Din fria stil \"ar verkligen unik \\
Lika unik som atomer du \"ar unik som fan \\
Passiv som en barkbit i str\"ommen \\
Inget med dig \"ar unikt du \"ar vanlig \\
Vanlig m\"onstergill anpassad \\
-- v\"alkommen in i maskinen! \\
till din sociala och ekonomiska roll \\
som teaterapa poet kulturprofet \\
Mycket vanligt mycket bra s\aa{} forts\"att \\
Du \"ar anpassad det var l\"att som en pl\"att \\
\textit{JAG VILL LEVA DIN J\"AVEL, JAG VILL LEVA!} \\
\textit{F\"OR G\"ODEL, BURROUGHS OCH KUHN} \\
\textit{JAG VILL LEVA!}

\chapter{HACKARE!}

\textbf{HACKER...} sj\"alva ordet har en magisk laddning, och associationerna 
kan vara minst sagt splittrade n\"ar det n\"amns. P\aa{} svenska heter det 
hackare. F\"or en del \"ar det f\"orknippat med databrott, intr\aa{}ng och 
spionage. Andra f\"orest\"aller sig en mager, glas\"ogonprydd samt finnig 
ton\aa{}ring framf\"or en bildsk\"arm som tillbringar det mesta av sin tid i 
s\"allskap med datorn, och n\aa{}gon kommer s\"akert att t\"anka p\aa{} 
datachefen p\aa{} jobbet. Under de senaste \aa{}ren har en del till och med 
gjort g\"allande att hackaren \"ar en hj\"alte. Jag skulle sj\"alv kalla 
hackaren f\"or s\"andebud -- han har s\"ants ut av m\"anskligheten f\"or att 
utforska informationens v\"arldar. Detta uppdrag kan verka otydligt och 
sj\"alvp\aa{}taget, kanske rent av bef\"angt, men kommer att bli alltmer 
uppenbart ju l\"angre du l\"aser i den h\"ar boken.

Ordet l\"ar fr\aa{}n b\"orjan ha till\"ampats p\aa{} de personer som n\aa{}gon 
g\aa{}ng p\aa{} femtiotalet kr\"op under t\aa{}gbanan i \textbf{Tech Model 
Railroad Clubs} (TMRC) klubbrum p\aa{} \textbf{Massachusetts Institute of 
Technology} (MIT) och drog fram sladdar mellan v\"axlar och rel\"aer, en av de 
f\"orsta datorliknande konstruktionerna. Ett \textit{hack} var fr\aa{}n 
b\"orjan detsamma som ett studentsk\"amt, den typ av sm\aa{} spratt som olika 
fakulteter hittar p\aa{} f\"or att skoja med skolan (eller andra, 
rivaliserande skolor), som att kl\"a in hela skoltaket med aluminumfolie. Ett 
bra hack skulle vara i\"ogonenfallande och f\aa{} iakttageren att fr\aa{}ga 
sig \textit{"{}hur fan har dom gjort det d\"ar??"{}}. Det blev sedan synonymt 
med en uppseendev\"ackande l\"osning p\aa{} ett tekniskt problem, ett roligt 
program eller ett p\aa{} n\aa{}got annat s\"att snillrikt p\aa{}fund. En 
hackare var allts\aa{} den som konstruerade s\aa{}dana manicker.

En hackare \"ar defintionsm\"assigt en person som \"agnar sig \aa{}t datorn 
f\"or dess egen skull och dessutom tycker det \"ar roligt. En f\"orfattare som 
jobbar hela dagarna med en ordbehandlare \"ar inte n\aa{}gon hackare. Inte en 
layoutspecialist, lagerinventerare, systemerare eller datal\"arare heller. 
Deras profession inneb\"ar att de hela tiden anv\"ander datorn som ett verktyg 
f\"or att f\"orenkla n\aa{}gon annan syssla. En \textit{programmerare} som 
\"alskar sitt jobb \"ar d\"aremot en hackare. En begeistrad 
\textit{datatekniker} eller \textit{mikrodatorkonstrukt\"or} \"ar ocks\aa{} 
hackare. Och s\aa{} finns det \textit{hobbyhackare} och det \"ar egentligen 
den st\"orsta och mest f\"orbisedda gruppen, eftersom de inte arbetar 
yrkesm\"assigt med datorn. Amat\"orerna har inga PR-chefer som talar f\"or dem 
och inga bokf\"orlag eller egna branchtidningar som trycker deras \aa{}sikter. 
En del medier riktar sig till datorentusiaster, men f\"or s\"allan deras 
talan. Datamedier i allm\"anhet tenderar ist\"allet att vilja 
\textit{uppfostra} amat\"orerna s\aa{} att de blir likadana som proffsen.

Jag t\"anker i den f\"oljande texten f\"ors\"oka sammanfatta ett antal 
begrepp, id\'{e}er och namn, alla med anknytning till elektronisk kultur och 
speciellt till hackarkultur. Jag kommer ocks\aa{} att g\"ora n\aa{}got ganska 
vanskligt -- jag f\"ors\"oker placera in h\"andelserna och id\'{e}erna i ett 
historiskt perspektiv, vilket \"ar mycket v\aa{}gat, dels f\"or att det r\"or 
sig om en relativt kort tid, dels f\"or att det \"ar s\aa{}dant man brukar 
f\aa{} en v\"aldig massa skit f\"or. Men jag g\"or det \"and\aa{}. Anledningen 
till att jag anser mig v\"ardig denna uppgift \"ar att jag sj\"alv vuxit upp 
med den h\"ar kulturen, och att jag p\aa{}st\aa{}r mig ha ett personligt 
f\"orh\aa{}llande till den. Jag skulle till och med vilja p\aa{}st\aa{} att 
jag har n\aa{}got av min informationsgenerations anda i blodet. Dessutom 
\textit{k\"anner} jag att det \textit{m\aa{}ste} g\"oras.

Det \"ar en knivig historia om framf\"or allt ungdomar, p\aa{} 60--, 70--, 
80-- och 90--talen. Det \"ar en historia om h\"angivet arbete, dataprogram, 
auktoriteter och snillrika vetenskapsm\"an. Det handlar om hippier, yippier, 
nyliberaler, anarkister och klassisk socialism i en salig r\"ora, och den 
ideologi som genom ett gytter av subkulturer f\"otts ur denna r\"ora. Vi 
kommer att kastas mellan ordning och kaos, fr\aa{}n tysta datasalar d\"ar 
endast det mjuka ljudet av tangenter som trycks ned kan h\"oras, till 
h\"ogoktaniga decibel p\aa{} ett rave i en lagerlokal i Hammarbyhamnen.

Nu skall vi till att b\"orja med f\"orflytta oss till MIT, n\aa{}gon g\aa{}ng 
p\aa{} sextiotalet, f\"or det \"ar d\"ar historien f\"or v\aa{}r del 
b\"orjar...

\section*{Hackarkulturens Vagga}

Det var ingen slump att det kom att bli just p\aa{} MIT som hackarkulturen 
f\"oddes. H\"ar fanns de f\"orsta st\"orre datan\"atverken, och fakulteten 
uppt\"ackte att vissa av studenterna fr\aa{}n j\"arnv\"agsklubben jobbade 
s\aa{} engagerat med datorerna att de sl\"appte p\aa{} tyglarna och l\"at 
eleverna arbeta i princip helt p\aa{} egen hand. Bland de mer namnbekanta av 
dessa liberala l\"arare fanns \textbf{Marvin Minsky}, numera legendarisk 
forskare inom artificiell intelligens. Den f\"orsta hackargruppen hade p\aa{} 
s\aa{} vis uppst\aa{}tt ur ett j\"arng\"ang av intresserade studenter. Den 
arbetsdisciplin som utvecklades bland dessa hackare p\aa{} MIT var ett 
mellanting av studier och id\'{e}ellt f\"oreningsliv.

Hackargruppen i sig var inte n\aa{}got nytt. Hackarna var som alla andra 
sm\aa{} studentf\"oreningar - p\aa{} ont och gott. Ju l\"angre utvecklingen 
p\aa{}gick, desto mer sekteristiska och h\"angivna blev de. St\"amningen i 
gruppen b\"orjade likna den i filmen \textit{D\"oda Poeters S\"allskap} och 
man f\"orsummade alltmer studierna f\"or att ist\"allet \"agna sig \aa{}t 
datorerna. Speciellt Digital Equipments dator \textbf{PDP-} visade sig vara 
otroligt vanebildande. Datorn skilde sig fr\aa{}n de monstru\"osa 
IBM-maskinerna som sedan 1948 s\aa{}lts till universiteten genom att man 
arbetade \textit{direkt} med den. Man kunde se sitt program utf\"oras, och man 
kunde r\"atta till sm\aa{}fel medan programmet k\"ordes. I ett nafs uppfann 
hackarna en m\"angd nya programmeringsknep och utvecklade bland annat det 
f\"orsta dataspelet, \textit{Spacewar}, och den f\"orsta joysticken. Hackarnas 
bedrifter blev s\aa{} bryktade att de hj\"alpte till att utforma datorn 
\textbf{PDP-}, som blev en \"annu st\"orre framg\aa{}ng f\"or f\"oretaget. 
Digital tillverkade sedan stora monster som hette \textbf{VAX} eller 
\textbf{DEC} (plus en eller annan versionssiffra) och har till stor del 
hackarna p\aa{} MIT att tacka f\"or sina framg\aa{}ngar.

Hade nu hackarna blivit behandlade som andra h\"ogskoleelever hade de skickats 
iv\"ag fr\aa{}n skolan n\"ar det visade sig att de bara hackade dag och natt 
ist\"allet f\"or att plugga p\aa{} sina tentor, och d\"armed hade sagan varit 
all. Nu var det dock s\aa{} att det amerikanska f\"orsvaret i form av 
\textbf{ARPA} (Advanced Research Projects Agency, byr\aa{}n f\"or avancerade 
forskningsprojekt) blev intresserade av MIT:s resurser och gav dem pengar att 
anst\"alla utvecklare f\"or ett projekt som kallades \textit{MAC}. Denna 
f\"orkortning stod f\"or \textit{Multiple Access Computing, Machine Aided 
Cognition} vilket innebar att flera anv\"andare skulle kunna dela p\aa{} en 
dator, och att det skulle vara l\"att f\"or anv\"andarna att utnyttja datorns 
resurser.

P\aa{} MIT utvecklade hackarna sedan n\"atverk, meddelandesystem (ett av 
v\"arldens f\"orsta sk \textit{time-sharing system} (sv: tidsdelningssystem) 
som innebar att flera anv\"andare kunde dela p\aa{} en dator genom att 
l\aa{}ta datorn \"agna sig \aa{}t dem en i taget) och framf\"or allt 
\textit{artificiell intelligens}, ett forskningsomr\aa{}de d\"ar man \"an idag 
\"ar v\"arldsledande. Man klurade \"over intelligensens v\"asen och f\"orstod 
inte vad det var som gjorde det s\aa{} sv\aa{}rt att f\aa{}nga ens den 
enklaste intelligenta operation i en dators kretsar. P\aa{} slutet av 
1970--talet gav en dataprofessor vid namn \textbf{Douglas Hofstadter} ut en 
bok med direkt religi\"osa undertoner som hette \textit{G\"odel Escher Bach -- 
ett Evigt Gyllene Band}, och som har f\aa{}tt st\aa{} modell f\"or hackarnas 
v\"arldssyn. Boken \"ar vida spridd bland hackare, och anses \"aven bland 
litteraturvetare som ett m\"asterverk. Dessv\"arre \"ar boken 
\textit{sv\aa{}r} (men inte \textit{sv\aa{}rl\"ast}) och placerad under 
hyllsignum \textbf{T} bland b\"ocker om matematik, vilket avskr\"acker 
m\aa{}nga.

Fr\aa{}n Hofstadter h\"amtade hackarna en filosofisk grund till sin kultur; 
det var tankar om sj\"alvreferens i intelligenta system (det vi brukar kalla 
att \textit{l\"ara av sina misstag}) med h\"arledningar till s\aa{} skilda 
omr\aa{}den som olika paradoxer bland de antika filosoferna, \textbf{Bachs} 
matematiska lek med harmonier, \textbf{Eschers} matematiskt inspirerade 
etsningar och teckningar eller \textbf{Benoit Mandelbrots} teorier om ordning 
i kaos. (N\aa{}got som vi ser illustrerat i bl.a datorgenererade kaosbilder, 
sk \textit{fraktaler}.) Resonemanget i boken leder s\aa{} sm\aa{}ningom 
l\"asaren fram till insikt i \textit{G\"odels teorem} som bevisar att varje 
fullst\"andigt matematiskt system till sin natur \"ar ofullst\"andigt, dvs 
\textit{m\aa{}ste} inneh\aa{}lla sanningar som inte kan bevisas.

Hofstadters bok mynnar ut i ett resonemang kring sj\"alvreferens och 
artificiell intelligens (kort AI) som \"ar t\"ankt att visa hur det \"ar 
m\"ojligt att beskriva m\"ansklig och maskinell intelligens som bunden till 
matematiska system. MIT var som jag sade pionj\"arer p\aa{} forskning kring 
artificiell intelligens och m\aa{}nga av hackarna var tidigt \"overtygade (och 
\"ar det \"an idag) om m\"ojligheten att bygga intelligenta maskiner.

N\aa{}v\"al, vi n\"ojer oss med att konstatera att denna f\"orsta 
hackargeneration var mycket upptagen av just matematik, matematisk filosofi 
och andra klassiska naturvetenskaper. Den filosofi kring intelligenta system 
som f\"oddes p\aa{} MIT blev st\"ottepelare i denna f\"orsta hackargeneration. 
Det blev viktigt f\"or hackarna att visa att de hade en egen kulturell 
identitet. Enligt \textbf{Sherry Turkle}, sociolog och f\"orfattare till boken 
\textit{Ditt Andra Jag}, f\"oredrar d\"arf\"or de hackare hon intervjuat att 
lyssna p\aa{} just Bach, och skyr romantiska komposit\"orer i stil med 
Beethoven, pga \textit{bristen p\aa{} ordning} i kompositionerna.

Att hackarna bildade en h\aa{}rd k\"arna med egna estetiska och filosofiska 
v\"arderingar berodde ocks\aa{} p\aa{} att de h\"oll sig mycket f\"or sig 
sj\"alva. Av alla h\"ogskolestuderande \"ar teknologerna de som h\aa{}ller sig 
mest f\"or sig sj\"alva. En \"overv\"agande majoritet \"ar m\"an. Bland 
teknologerna \"ar datavetarna de mest isolerade, och i \"annu h\"ogre grad 
m\"an.\footnote{Man meddelar mig att detta b\"orjar f\"or\"andras nu.} \"Ar 
man redan fr\aa{}n b\"orjan utst\"ott \"ar det inte s\aa{} konstigt att man 
omv\"arderar sin syn p\aa{} samh\"allet och sin omgivning i \"ovrigt. \"Ar man 
dessutom ett lumparg\"ang \"ar det i det n\"armaste oundvikligt. Hackarna 
umgicks mest med varandra, eller \"annu hellre: via datorn. De utgjorde rent 
av en statssanktionerad subkultur.

Hackarna p\aa{} MIT, bland andra \textbf{Alan Kotok, Stewart Nelson, Richard 
Greenblatt, Tom Knight} och \textbf{Bill Gosper} gjorde sig k\"anda f\"or att 
arbeta oerh\"ort koncentrerat i trettiotimmarspass f\"or att sedan g\aa{} hem 
och kollapsa och sova i tolv timmar. De fann maskinerna s\aa{} begeistrande 
att de gl\"omde allt annat medan de satt och jobbade. Vid sidan av detta 
odlade de en ideologi om att all information borde vara fri, \aa{}t kinesisk 
mat och l\"arde sig att dyrka upp varenda l\aa{}s i hela skolbyggnaden med 
motiveringen att de skulle kunna anv\"anda utrustningen b\"attre. Av m\aa{}nga 
s\aa{}gs detta som respektl\"ost, men hackarna sj\"alva menade att det var 
n\"odv\"andigt f\"or arbetet.

Faktum var att hackarna utgjorde en homogen grupp som borde vara varje 
akademikers dr\"om: de var intresserade av vad de h\"oll p\aa{} med, \"agnade 
sig \aa{}t problemen dygnet runt -- under skoltid s\aa{}v\"al som p\aa{} 
fritiden. Fakulteten l\"at dem h\aa{}llas.

Sedan b\"orjade n\"atverkens historia. Man kopplade ihop ett par datorer med 
en kabel. Sedan tre. Sedan \"annu fler, och snart hade man ett helt n\"atverk. 
Att kommunicera via en dator tar bort en rad besv\"arligheter som man annars 
r\aa{}kar ut f\"or i det dagliga livet: Det \"ar inte n\"odv\"andigt att vara 
v\"alkl\"add n\"ar du knackar p\aa{} ett tangentbord. Du kan vara fullkomligt 
anonym. Ingen ser om du rapar eller v\"ander gaffeln p\aa{} fel h\aa{}ll n\"ar 
du \"ater, och ingen kan se vilken hudf\"arg du har. Bilden av dig skapas, med 
f\aa{} undantag, helt och h\aa{}llet genom ditt skriftspr\aa{}k. Sociala 
tillh\"orighetsmarkeringar \"ar n\"astan totalt utraderade, och dina 
\aa{}sikter \"ar lika goda som n\aa{}gon annans. Ingen kan sl\aa{} dig, 
avskeda dig eller degradera dig om du \"ar uppk\"aftig och s\"ager din 
\"arliga mening. M\"anniskor som kommunicerar genom datorer \"ar 
f\"orv\aa{}nansv\"art \"arliga och uppriktiga, eftersom diskussionen f\"ors av 
alla, och mellan alla.

MIT, Stanford, Berkeley och de andra stora amerikanska h\"ogskolorna blev 
st\"ottepelare i f\"orsvarsprojektet \textbf{ARPAnet} vilket kom att bli 
k\"arnan till det som vi idag k\"anner som \textbf{Internet}. Med detta 
n\"atverk kom hackarna p\aa{} MIT i kontakt med hackare p\aa{} andra 
h\"ogskolor, och de kunde d\"armed l\"agga grunden till en transnationell 
hackarkultur som senare kom att sprida sig till Europa och Sverige. 
H\"arifr\aa{}n h\"arr\"or sig t ex de ursprungliga slangord man kan finna i 
\textit{The Jargon File}, ett fritt tillg\"angligt dokument med en lista 
\"over m\aa{}nga av de slanguttryck som anv\"ands av hackare v\"arlden \"over. 
N\aa{}gra av de \"aldsta uttrycken g\aa{}r \"anda tillbaka till 
j\"arnv\"agsklubben TMRC. F\"orutom ordlistan inneh\aa{}ller denna fil \"aven 
en del sm\aa{} anekdoter och betraktelser av hackarens natur som sammantaget 
utg\"or den ursprungliga hackarkulturens kanske viktigaste skriftliga 
dokument.

N\"ar hackarkulturen spred sig fr\aa{}n MIT \"over ARPAnet n\aa{}dde den 
f\"orst de andra stora amerikanska universiteten som sysslade med 
dataforskning -- fr\"amst som sagt Stanford och Berkeley i San Francisco 
p\aa{} andra sidan den amerikanska kontinenten. Tack vare ARPAnet blev 
hackarna oberoende av geografiska avst\aa{}nd och kunde samarbeta och utbyta 
tankar om allt m\"ojligt \"over dessa vidder, en lyx som vanliga m\"anniskor 
inte haft tillg\aa{}ng till f\"orr\"an nu p\aa{} 90--talet. I San Francisco 
kom hackarkulturen via ARPAnet att i slutet p\aa{} 60-- och b\"orjan p\aa{} 
70--talet blandas upp med den samtida hippiekulturen, vilket blev den f\"orsta 
kopplingen mellan hackare och hippier.

Till Sverige kom denna kultur f\"orst 1973 n\"ar Link\"opings tekniska 
h\"ogskola specialiserade sig p\aa{} datorteknik och studenternas egen 
dataf\"orening \textbf{Lysator} bildades. Lysator g\"or f\"or \"ovrigt 
anspr\aa{}k p\aa{} att vara Sveriges \"aldsta dataf\"orening (vilket de \"ar) 
och ursprunget till den sanna svenska hackartraditionen (vilket \"ar mera 
tveksamt). Lysator kommer att dyka upp l\"angre fram i den h\"ar boken.

Hackarkulturen \"ar nu inte bara n\aa{}gonting som kommer fr\aa{}n 
skolv\"arlden; dessa universitetsstuderande hackare \"ar bara en liten del av 
den digitala kulturarenan. N\aa{}gon g\aa{}ng d\aa{} och d\aa{} dyker det upp 
n\aa{}gon nisse som p\aa{}st\aa{}r att bara de h\"ar hackarna som g\aa{}r 
p\aa{} h\"ogskola och h\"ackar i datorlabben \"ar riktiga hackare. Att 
p\aa{}st\aa{} n\aa{}got s\aa{}dant \"ar b\aa{}de dumt och idiotiskt. Vad ett 
ord betyder definieras givetvis av dem som anv\"ander det. Alla som 
identifierar sig som hackare har r\"att att g\"ora det. S\aa{} om vi nu 
l\aa{}ter 60--talet g\aa{} \"over i 70--tal h\"ander det fler saker parallellt 
i tiden: de h\"ogteknologiska amat\"orerna dyker upp -- lika mycket hackare 
som n\aa{}gonsin Bill Gosper och hans kompisar p\aa{} MIT.

\chapter{HACKARKULTURENS GR\"ASR\"OTTER}

Hackarkulturens gr\"asr\"otter bestod av alla de radioamat\"orer och 
elektronikhobbyister som byggde sina egna mikrodatorer med de f\"orsta 
hemmabyggsatserna. Radioamat\"orerna uppstod redan runt 1915 och florerar i 
olika l\"ager, d\"ar de mest puritanska fortfarande anser att telegrafnyckeln 
och morsealfabetet \"ar det yppersta verktyget f\"or internationell 
kommunikation. Andra anser att radiotelefoni, dvs komradio, \"ar att 
f\"oredra. Andra \aa{}ter, har slagit sig p\aa{} amat\"or-TV och andra fuskar 
med datakommunikation via radio. Radioamat\"orer finns i varje svensk stad och 
by v\"ard namnet och m\aa{}nga av dessa har idag g\aa{}tt \"over till 
datakommunikation via Internet, d\"ar de utforskar \"annu ett omr\aa{}de f\"or 
kommunikation. Radioamat\"orerna var p\aa{} s\"att och vis de f\"orsta 
hackarna. Tidigare till och med, \"an hackarna p\aa{} MIT.

Radioamat\"orerna har till skillnad fr\aa{}n hackarna mycket s\"allan 
attraherat ungdomar i n\aa{}gon st\"orre utstr\"ackning. Detta beror dels 
p\aa{} att det (i Sverige) fordras att man \"ar 16 \aa{}r och har tagit ett 
radiocertifikat (s\aa{}kallat C-certifikat) f\"or att f\aa{} syssla med radio. 
En normal ungdom i Sverige idag har inte r\aa{}d med de kurser och prov som 
kr\"avs f\"or att f\aa{} s\"anda radio. En del g\"or det \"and\aa{}, och 
kallas d\aa{} radiopirater. Om man s\"ander amat\"orradio utan certifikat \"ar 
det inte m\aa{}nga som bryr sig, bara man inte st\"aller till problem f\"or 
andra.\footnote{En radioamat\"or ber\"attade f\"or mig hur man "{}straffat"{} 
en pirats\"andare genom att pejla in honom och sedan st\"ora ut hans trafik 
med hj\"alp av en riktad st\"ors\"andare.} Men det g\"aller att h\aa{}lla sig 
till r\"att frekvenser. Om man b\"orjar s\"anda ut radio p\aa{} frekvenser som 
reserverats f\"or andra \"andam\aa{}l, exempelvis milit\"arer och 
brandk\aa{}r, kan man bli sp\aa{}rad och d\"omd till b\"oter f\"or detta.

F\"or att kunna h\aa{}lla r\"att p\aa{} vilka frekvenser man skulle utnyttja 
f\"or att inte st\"alla till problem f\"or sig sj\"alva och f\"or andra, 
fordrades tidigt ett internationellt samarbete mellan radioamat\"orer. Man 
hade ocks\aa{} f\"or vana att skicka varandra bekr\"aftelser p\aa{} etablerad 
kontakt i form av speciella kort. P\aa{} s\aa{} vis grundlades n\aa{}got som 
kan kallas det f\"orsta \textit{virtuella samh\"allet}, en kultur oberoende av 
nationsgr\"anser, men begr\"ansat av apparaturen.

Radioamat\"orerna f\"orkroppsligar mycket av den kultur som senare har 
\"overf\"orts till hackarkulturen: en faschination f\"or dels teknologi 
(maskiner) och dels f\"or kommunikation med andra m\"anniskor. N\aa{}gra vill 
alltid hitta nya, h\"aftiga mackap\"arer (teknikd\aa{}rar), andra vill bara 
kommunicera med andra m\"anniskor s\aa{} smidigt som m\"ojligt och 
f\"ors\"oker st\"andigt f\"orb\"attra dessa system (evolutionister), och en 
del k\"anner att de har funnit en teknisk nisch de beh\"arskar, och stannar 
d\"ar (de kallas ibland stockkonservativa). Och sedan finns det de som de 
andra inte vill k\"annas vid: de som tycker att det h\"aftigaste i v\"arlden 
\"ar att s\"anda piratradio. De som vill anv\"anda tekniken som ett medel att 
utmana samh\"allet.

De f\"orsta elektronikhobbyister som slog sig p\aa{} datorer samlades till en 
b\"orjan speciellt kring den absolut f\"orsta hemdatorn \textbf{Altair 8800} 
som b\"orjade s\"aljas som byggsats i USA i b\"orjan av 1975. Datorn hade 
f\aa{}tt sitt namn fr\aa{}n en planet i ett avsnitt av TV-serien Star Trek och 
s\aa{}ldes i s\aa{} stor m\"angd att n\aa{}gra av entusiasterna skapade sina 
egna anv\"andargrupper. De var genomg\aa{}ende elektronikamat\"orer, och inte 
s\"allan ingenj\"orer till yrket. F\aa{} eller inga var ungdomar. Hos dessa, 
s\aa{}v\"al som hos h\"ogskolefolket, uppstod samma sorts tekniska begeistring 
och f\"orh\"axning vid programmeringsarbetet som kunde h\aa{}lla hackarna 
vakna hela n\"atter och f\aa{} dem att gl\"omma allt utom maskinen.

Anv\"andargruppen i Silicon Valley, San Francisco var den mest aktiva. Den 
hette \textbf{Homebrew Computer Club} (Klubben f\"or hembr\"anda datorer), och 
bland medlemmarna fanns bl~a \textbf{Steve Wozniak}, en h\"angiven hackare som 
senare skulle bygga datorn \textbf{Apple II} som hans kamrat \textbf{Steve 
Jobs} 1977 lyckades marknadsf\"ora som den f\"orsta riktigt stora hemdatorn. 
L\aa{}ngt senare, en bit in p\aa{} 80-talet, tillverkade de en professionell 
dator som hette MacIntosh, och som \"an idag \"ar st\aa{}ndaktig i den 
stenh\aa{}rda konkurrensen.

I Sverige hette motsvarigheten till Homebrew Computer Club \textbf{PD68} -- en 
klubb f\"or glada ingenj\"orer och andra som tyckte att mikrodatorer var det 
roligaste som fanns. Man utgav bl~a tidningen MPU-laren. Tyv\"arr vet jag inte 
s\aa{} mycket mer om denna klubb.

\section*{Hemdatorer F\"or Bred Publik}

\AA{}ren 1977-78 byggde det svenska f\"oretaget \textbf{Data Industrier AB} 
(DIAB)\footnote{Data Industrier AB grundades av Lars Karlsson i Skellefte\aa{} 
1970 och tillverkade ursprungligen styrdatorer f\"or s\aa{}gverk.} p\aa{} 
uppdrag av Luxor och Scandia Metric en dator som hette \textbf{ABC80}. Medan 
DIAB gjorde sj\"alva datorn konstruerade Luxor l\aa{}dan till datorn, monitorn 
och tangentbordet. F\"orutom att den hade svartvit sk\"arm och som sagt 
kr\"avde en speciell monitor f\"or att kunna anv\"andas, var det inget fel 
p\aa{} denna dator. Precis som n\"ar det g\"allt de samtida datorerna Apple~II 
och Tandy Radio Schack TRS-(som med tanke p\aa{} namnet tydligen var en 
f\"orbild) i USA trodde den etablerade databranchen att dessa datorer var i 
det n\"armaste oanv\"andbara. IBM var fullst\"andigt ointresserade. Steve 
Wozniak erbj\"od sin uppfinning Apple I-datorn till sin arbetsgivare 
Hewlett-Packard (HP) men de var lika ointresserade. Trenden var att utveckla 
minidatorer som Digital Equipments DEC-monster och liknande maskiner. 
Branchens giganter med IBM och Digital i spetsen f\"orutsp\aa{}dde att det 
runt \aa{}r 2000 skulle finnas c:a 50 stora datorer i hela v\"arlden som 
anv\"andarna ansl\"ot sig till via n\"atverk.

\textbf{Lars Karlsson} p\aa{} DIAB hade sett framg\aa{}ngarna 
PET\footnote{PET, den f\"orsta hemdatorn som tillverkades av Commodore Inc.} 
och Apple II hade haft i USA, och ins\aa{}g att om man inte fick ut datorn 
under 1978 s\aa{} skulle det vara f\"orsent. D\aa{} skulle amerikanerna ta 
\"over den svenska marknaden. ABC80 tog \aa{}tta m\aa{}nader att utveckla. Han 
sl\"ot avtal med Scandia-Metric om att leverera 2500 datorer och gick sedan 
till Luxor och sade att det var dags att b\"orja tillverka datorer. 
Scandia-Metric hade ursprungligen t\"ankt sig att k\"opa in utl\"andska 
datorer, men trodde p\aa{} ABC80. Detta var hemdatorns barndom s\aa{} allt var 
m\"ojligt. DIAB fortsatte att s\"alja datorkonstruktioner p\aa{} licens: 
ABC800, Esselte-datorn, Monroe Systems, och ett antal Unix-datorer under eget 
namn tills f\"oretaget k\"optes av Televerket.

ABC80 fann stor k\"arlek bland Sveriges allra f\"orsta hemdatorentusiaster som 
l\"ange v\"antat p\aa{} en dator v\"ard namnet. (Allt som ditills erbjudits 
hade kostat skjortan och importerats fr\aa{}n USA.) Nu fick man en -- och till 
r\aa{}ga p\aa{} allt en svensk s\aa{}dan. 1981 efterf\"oljdes den av ABC800.

1980 bildades s\aa{} \textit{ABC-klubben} av elektronikentusiaster, 
ingenj\"orer och annat datorintresserat folk under ledning av hemdatorlegenden 
\textbf{Gunnar Tidner}. Redan fr\aa{}n b\"orjan var ABC-klubben intresserade 
av datakommunikation, och mot slutet av \aa{}ret kunde man sl\aa{} upp vad som 
antagligen var Sveriges f\"orsta id\'{e}ella BBS: \textit{Monitorn}, som 
fungerade tack vare ett program skrivet av Gunnar Tidner sj\"alv. Under 
80--talet hette sedan n\"astan alla svenska BBS:er \textit{X-monitorn} 
(\"Orebro-monitorn, Eskilstuna-monitorn etc) som en hyllning till Tidners 
genombrott. Klubben har fortfarande en monitor som anv\"ands som intern 
v\"axelstation f\"or allt m\"ojligt.

ABC-klubben v\"axte explosionsartat; hemdatorintresset i Sverige var i princip 
lika enormt som i USA. Klubben blev centrum f\"or alla debatter om datateknik 
runt ABC-datorerna och datakommunikation i st\"orsta allm\"anhet. I b\"orjan 
av 1985 fick ABC-klubben genom avtal tillg\aa{}ng till en DEC-dator p\aa{} 
datacentralen QZ i Stockholm. P\aa{} denna startade man en central BBS, eller 
vad vi kan kalla en riktig konferens, med olika diskussionsgrupper. Denna BBS 
k\"ordes p\aa{} QZ:as KOM-system och fick namnet \textit{Q-Zentralen}. 
Zentralen liknade datan\"at som fanns (och fortfarande finns) runt om i 
v\"arlden, t~ex Compunet i England eller Usenet och Prodigy i USA.

I diskussionsgrupperna p\aa{} Q-Zentralen figurerade m\aa{}nga av de personer 
som senare skulle bli viktiga nyckelpersoner i det kommande elektroniska 
Sverige: \textbf{Sven Wickberg}, \textbf{Anders Franz\'{e}n}, \textbf{Henrik 
Schyffert} och \textbf{Jan-Inge Fl\"ucht}.

\medskip{}

\noindent{}Det var f\"orst i och med dessa hemdatorer i b\"orjan p\aa{} 
\aa{}ttiotalet som n\aa{}gonting verkligen h\"ande. Nu var det inte l\"angre 
n\"odv\"andigt att kunna tillverka sin utrustning sj\"alv, och d\"armed kunde 
var och en som hade r\aa{}d f\aa{} tillg\aa{}ng till en egen dator, om \"an 
inte alltf\"or avancerad. En hel uppsj\"o hemdatorer d\"ok upp \"over en natt, 
i USA s\aa{}v\"al som i Europa: Sord, Atari 800, Sol, Texas TI-, Vic- 
Spectravideo m~fl. De flesta var dagsl\"andor som bara fanns p\aa{} marknaden 
n\aa{}gra \aa{}r innan tillverkningen lades ned eller f\"oretagen som stod 
bakom maskinerna gick i konkurs.

De hemdatorer som \"overlevde konkurrensen var egentligen (i Sverige) bara 
tre: \textbf{Sinclair ZX-} (tack vare sitt l\aa{}ga pris), \textbf{ABC80} 
(tack vare sina industriella till\"ampningar och starka support fr\aa{}n 
ABC-klubben), och \textbf{Commodore 64} (h\"adanefter kallad \textbf{C64}), 
som \"overlevde helt enkelt d\"arf\"or att den var den mest tekniskt 
avancerade hemdatorn vid den tiden.\footnote{Jag har debatterat detta vid ett 
tillf\"alle, d\aa{} en person p\aa{} CTRL-C h\"avdade att Spectravideo var en 
betydligt mer tekniskt avancerad dator. Det handlade mest om grafiken, men jag 
menade att ljudet var minst lika viktigt. C64:ans ljudkrets 6581 anv\"ands 
fortfarande av elektronmusiker i form av emulatorer och den specialbyggda 
synthesizern SIDstation som tillverkats under 1998 av Elektron AB i 
G\"oteborg. (Elektron best\aa{}r bl a av medlemmar fr\aa{}n datorgruppen Zone 
45 och Nordic Beats.)} \"Aven de f\"orsta PC-maskinerna d\"ok upp i b\"orjan 
av 1981, men betingade s\aa{}dana hutl\"osa priser att ingen normal m\"anniska 
skulle betrakta dem som hemdatorer. I Amerika var \"overlevde 
\textbf{Apple~II, Atari~800, Commodore PET} och \textbf{Commodore 64}. 
Apple~II var f\"or Amerika vad ABC80 var f\"or Sverige. \"An idag finns det 
ih\"ardiga Apple~II-fanatiker som fortfarande anv\"ander sina datorer fr\aa{}n 
slutet av 70--talet, liksom vi i Sverige \"annu har ih\"ardiga ABC80 
anv\"andare, varav n\aa{}gra \"annu utg\"or den h\aa{}rda k\"arnan i 
ABC-klubben.

Till en b\"orjan var de flesta europeiska hackare av samma typ som de 
amerikanska; gamla radioamat\"orer, ingenj\"orer och elektronikenstusiaster 
som dr\"omde om att f\aa{} anv\"anda en \textit{riktig} minidator som VAX 
eller IBM (dessa h\"arliga, stora gr\aa{}, kylsk\aa{}psliknande saker), och 
inte bara h\aa{}lla p\aa{} med hemdatorer. Hackarkulturen fr\aa{}n 60--talets 
MIT och den elektroniska f\"orl\"angningen av radioamat\"orerna s\aa{}gs som 
ett ideal; en riktig hackare var en person som skrev program som gjorde 
n\aa{}got nyttigt (eller n\aa{}got som s\aa{}g ut att vara nyttigt) eller en 
som beh\"arskade elektronik och kunde bygga om sin egen dator och p\aa{} 
s\aa{} vis imponera p\aa{} sina kompisar. De lyckligaste datorklubbarna hade 
kunnat k\"opa in (eller f\aa{}tt) en begagnad minidator fr\aa{}n n\aa{}got 
f\"oretag och startat egna BBS:er kring dessa. S\aa{}dana hackare som b\"orjat 
med ABC80, minidatorer och elektronik blev i regel chockade och n\"armast 
\"acklade av den kultur som uppstod kring mitten p\aa{} 80--talet i och med 
Commodore 64-invasionen (som jag behandlar i stycket \textit{Subkulturernas 
Subkultur} lite l\"angre fram). M\aa{}nga av dessa hackare har idag skaffat 
sig en PC och anser det vara en \"adel konst att skriva sharewareprogram, 
delta i Open-Source projekt och liknande riktiga sk \textit{hack}.

Det var ocks\aa{} hackare av den h\"ar typen som startade det alternativa 
datan\"atverket \textit{Fidonet}. Det var amat\"orerna \textbf{Tom Jennings} 
och \textbf{John Madill} i San Francisco som utarbetade ett system d\"ar olika 
BBS:er ringde upp varandra efter ett visst m\"onster och som genom skicklig 
samordning lyckades uppbringa lika god t\"ackning som Internet, med den 
skillnaden att posten gick lite l\aa{}ngsammare i och med att man saknade 
permanent uppkopplade f\"orbindelser. Ist\"allet f\"ormedlades posten genom 
olika mellanstationer som i ett gammalt hederligt postsystem. P\aa{} detta vis 
kunde man ocks\aa{} starta diskussionsgrupper som omfattade hela v\"arlden. I 
b\"orjan av 1985 startades det svenska fidon\"atet av \textbf{Conny Johnsson} 
i Karlstad. I och med att Internet blivit billigare \"ar det m\aa{}nga som 
tycker att Fidonet spelat ut sin roll. L\aa{}ngt ifr\aa{}n alla h\aa{}ller med 
-- Fidonet \"ar en genuin amat\"orskapelse medan Internet fr\aa{}n b\"orjan 
till slut \"ar skapat av akademiker. Sedan l\"ange finns dock bryggor mellan 
de b\aa{}da n\"atverken s\aa{} att anv\"andarna av b\aa{}da n\"aten kan skicka 
post till varandra.

Hemdator\"agarna blev ett begrepp, och m\aa{}nga ton\aa{}ringar fick sin 
f\"orsta dator i mitten p\aa{} \aa{}ttiotalet. De flesta futuristiska 
f\"or\"aldrar som k\"opte sig en hemdator hade nog inte t\"ankt sig att deras 
s\"oner (och ibland d\"ottrar) skulle anv\"anda datorn s\aa{} mycket som de 
gjorde, men genom en miss i marknadsf\"oringen av hemdatorerna kom det att bli 
s\aa{}. Man gick n\"amligen ut med parollen att hemdatorerna skulle anv\"andas 
till ekonomi, ordbehandling och dataregister, n\aa{}got som de f\"or det mesta 
visade sig ganska v\"ardel\"osa till. Det var uppenbarligen enklare att 
sl\aa{} upp ett recept i en kokbok \"an att starta hemdatorn och leta reda 
p\aa{} det i n\aa{}got dataregister som tog 15 minuter att ladda in. Det enda 
"{}nyttiga"{} maskinerna verkligen d\"og till var ordbehandling eller enklare 
kalkyler, n\aa{}got som f\aa{} var vana vid eller f\"orstod att uppskatta. De 
"{}nyttiga"{} programmen var dessutom svindyra och hade h\"og 
inl\"arningstr\"oskel.

De enda vuxna som anv\"ande sina hemdatorer ordentligt var n\"astan samtliga 
tekniker eller tekniskt intresserade som kunde sitta hela n\"atterna igenom 
och br\aa{}ka med sin ABC80 f\"or att f\aa{} den att g\"ora det ena eller det 
andra. M\aa{}nga var elektronikhobbyister som anv\"ande datorn f\"or att bygga 
om den f\"or sina egna \"andam\aa{}l. (Jag tillh\"or sj\"alv den v\aa{}g av 
ungdomar som blev helt f\aa{}ngade av ABC-datorerna i 13--14 \aa{}rs 
\aa{}ldern: dessa var f\"or m\aa{}nga en entr\'{e}biljett till den 
elektroniska v\"arlden.)

Det skulle dr\"oja \"anda in p\aa{} 90--talet innan hemdatorn slog igenom 
p\aa{} allvar som verktyg i hemmen, men d\aa{} med besked. Det \"ar f\"orst nu 
IBM PC har blivit allm\"an egendom. Hade det inte varit f\"or Altair 8800, 
Apple~II, Atari~800, Commodore PET och ABC80 hade IBM f\"or \"ovrigt aldrig 
kommit p\aa{} tanken att tillverka PC-maskiner. Tidens melodi var att 
tillverka stordatorer; enorma burkar som slukade flera tiotals kilowatt 
str\"om och alstrade mer v\"arme \"an en \aa{}ngpanna och inte kunde fungera 
utan ett separat kylsystem. Id\'{e}n med en egen dator f\"or varje anv\"andare 
\textit{\"ar och f\"orblir} en hackarid\'{e} som g\aa{}r \"anda tillbaks till 
MIT, d\"ar man jobbade ensam med sin PDP-m\aa{}nga sena n\"atter.

Hade inte dessa mikrodatorer uppst\aa{}tt hade industrin s\"akerligen 
fortfarande arbetat p\aa{} sina 50 datorer som skulle klara av att 
f\"ors\"orja hela v\"arlden med datorkraft. Utan mikrodatorerna hade moderna 
system f\"or datoranv\"andning som den popul\"ara \textit{Client-Server} 
modellen d\"ar stora och sm\aa{} datorer samsas och delar p\aa{} arbetet i ett 
n\"atverk, aldrig blivit p\aa{}t\"ankta.

\chapter{UNDERJORDISKA HACKARE}

Som en produkt av det hemdatorliv och den futuristiska tidsanda som f\"oljt 
p\aa{} rymdkappl\"opningen och som kulminerat med m\aa{}nlandningen 1969 
bildades ett flertal teknologiinriktade subkulturer. N\aa{}gra var helt 
vanliga sammanslutningar som science fiction fanatiker eller radioamat\"orer. 
Andra var... \textit{speciella}. Det \"ar dessa som satt d\"odskallest\"ampeln 
p\aa{} hackarkulturen och orsakat att hackare allt som oftast associeras med 
brottslig verksamhet. Hur m\aa{}nga av er -- handen p\aa{} hj\"artat -- har 
n\aa{}gonsin funderat p\aa{} hur det vore att ha makten \"over tekniken? Att 
kunna best\"amma vilka radio och TV-program som skall s\"andas? T\"ank om du 
hade dessa gigantiska elektroniksystem under din kontroll. T\"ank att kunna 
fylla alla TV-rutor med brus n\"ar den d\"ar m\"anniskan du avskyr dyker 
upp... Eller sl\aa{} ut alla telefonapparater i landet n\"ar du vet att din 
hj\"artev\"an ringer och gullar med sin f\"ore detta... T\"ank att ha 
\textit{makten} \"over samh\"allets informationsapparatur...

\section*{Phreakare}

En grupp elektronikentusiaster som figurerat redan p\aa{} 60-- och 70--talen, 
kallade \textbf{Phone Phreaks} var bland de f\"orsta som tog till sig den nya 
datatekniken. Dessa "{}phreakare"{} hade specialiserat sig p\aa{} att lura 
telefonbolagens v\"axlar att koppla gratissamtal \"over hela den amerikanska 
kontinenten, n\aa{}got som ocks\aa{} kallades \textit{blue boxing}, vilket 
refererar till en liten bl\aa{} plastl\aa{}da med elektronik som anv\"andes 
f\"or att framst\"alla de toner som lurade v\"axlarna.

Phrekarna kom delvis fr\aa{}n h\"ogskolan. Precis som hackarna hade tyckt att 
det var roligt att utforska datorer, hade andra funnit att det var 
v\aa{}ldsamt skojigt att prova olika nummerkombinationer p\aa{} universitetets 
telefoner f\"or att se hur l\aa{}ngt man kunde koppla sig. En del lyckades 
p\aa{} det viset koppla sig ut p\aa{} det allm\"anna telen\"atet och ringa 
gratis, eftersom det var gratis f\"or h\"ogskoleeleverna att anv\"anda 
interntelefonsystemet.

En ung man som hette \textbf{Mark Bernay} (alias \textbf{The Midnight 
Skulker}) och hade goda kunskaper om telefonsystemet, \aa{}kte runt p\aa{} 
USA:s v\"astkust och satte upp klisterlappar i telefonkiosker med nummer till 
olika konferenslinjer han etablerat, och byggde p\aa{} s\aa{} vis upp ett 
mindre kontaktn\"at av teknikintresserade ungdomar. Men det var inte de som 
gjorde phreakande till den enorma illegala verksamhet det \"ar idag.

Ist\"allet var det en man som hette \textbf{Joe Engressia} som p\aa{} 
gr\"ansen mellan 60-- och 70--talet, utan att riktigt veta om det, skapade den 
underjordiska r\"orelsen av telefonmanipulat\"orer. \"Aven om telefonbolaget 
som d\aa{} hette Bell, redan 1961 sp\aa{}rat och arresterat de f\"orsta 
phrekarna hade f\aa{} av dessa tillh\"ort n\aa{}gon organiserad r\"orelse. De 
flesta hade varit aff\"arsm\"an, n\aa{}gra vanliga arbetare och en och annan 
student. En var till och med miljon\"ar. Anledningen till att dessa 
uppst\aa{}tt var att Bell i november 1960 publicerat information om 
telefonsystemet som gjorde det l\"att f\"or vem som helst med tillr\"ackliga 
kunskaper att bygga en Bl\aa{} L\aa{}da.

Joe var blind, men som kompensation hade naturen beg\aa{}vat honom med den 
fascinerande egenskapen att ha absolut geh\"or. Han kunde komma ih\aa{}g en 
ton han hade h\"ort och sedan vissla den exakt. Redan i 8--\aa{}rs\aa{}ldern 
hade han uppt\"ackt att han genom att vissla vissa toner kunde styra 
telefonv\"axlarnas system. Dessa kallades \textit{multifrekvenssystem} (eng: 
M--F, Multi Frequency), och det var informationen om dessa Bell gjort 
misstaget att publicera 1960. Han greps av polisen f\"or att ha kopplat upp 
ett gratissamtal \aa{}t n\aa{}gra kompisar enbart genom att vissla i 
telefonluren. Tack vare publiciteten kring denna incident kunde Joe 
tillsammans med andra telefonentusiaster bilda ett underjordiskt n\"atverk av 
i huvudsak blinda m\"anniskor som sedan bara v\"axte och v\"axte. N\aa{}gra 
f\aa{} kunde vissla tonerna, men de flesta anv\"ande tidiga elorglar och 
syntar f\"or att producera de n\"odv\"andiga tonerna. Med Joe v\"axte 
phreakandet till en hel ungdomsr\"orelse. Han greps 1971 och d\"omdes till 
villkorligt f\"angelsestraff mot att han lovade att aldrig mer mixtra med 
telefoner. Han anst\"alldes senare som telefonreparat\"or p\aa{} ett litet 
f\"oretag i Tennessee.

H\"ar m\aa{}ste jag f\aa{} p\aa{}peka en sak. Med j\"amna mellanrum h\"or jag 
talas om personer som s\"ager sig ha v\"anner som kan "{}vissla"{} sig f\"orbi 
telefonv\"axlar och ringa gratis. Det \"ar aldrig de sj\"alva som kan vissla, 
och om man unders\"oker saken n\"armare s\aa{} visar det sig att det var en 
v\"an till en v\"an... osv. Historier om "{}visslare"{} \"ar allts\aa{} att 
betrakta som moderna vandringss\"agner, precis som m\aa{}nga andra historier 
om phreakare och hackare. Notera att "{}vissling"{} \textit{kr\"aver} absolut 
geh\"or - n\aa{}got som inte m\aa{}nga m\"anniskor \"ar utrustade med. Sedan 
m\aa{}ste man k\"anna till, och ha h\"ort, den ton som skall visslas. 
Allts\aa{} \aa{}terst\aa{}r ett f\"orsvinnande litet antal m\"anniskor som 
skulle kunna utf\"ora detta. Kanske en handfull i hela Sverige. Slutligen 
skall man vara medveten om att det \"ar om\"ojligt att anv\"anda denna teknik 
p\aa{} det moderna AXE-systemet.

Joe och hans kamrater anv\"ande modfierade, omst\"amda elorglar f\"or att 
ringa. \"An vanligare var dock andra tekniker att alstra de speciella signaler 
som kr\"avs f\"or att styra v\"axlarna. En metod som anv\"andes av 
\textbf{John T Draper}, i folkmun kallad \textbf{Cap'n Crunch} var att ta en 
leksaksvisselpipa som f\"oljde med frukostflingorna med samma namn, och 
t\"appa till ett av h\aa{}len. N\"ar man s\aa{} bl\aa{}ste i pipan alstrade 
den en ton p\aa{} exakt 2600 Hz (motsvarar ungef\"ar ett E i femstrukna 
oktaven, inte s\"arkilt njutbart). Detta r\aa{}kade vara samma ton som det 
amerikanska televerket AT\&T m~fl anv\"ande f\"or att indikera att 
l\aa{}ngdistanslinjer var lediga. Om endera samtalsparten s\"ande ut en 
s\aa{}dan ton trodde den uppringande telefonv\"axeln att samtalet avbrutits 
(eftersom det var s\aa{} telefonv\"axlar talade om f\"or varandra att linjen 
var \"oppen) varvid all debitering f\"or samtalet upph\"orde. Pipan gjorde det 
allts\aa{} m\"ojligt att ringa gratis.

Draper var en mycket aktiv phreakare. Han kopplade upp stora konferenser d\"ar 
han kom i kontakt med m\aa{}nga av de blinda m\"anniskorna och delade med sig 
av sina erfarenheter till andra phreakare. Han h\"oll reda p\aa{} 
telefonnummer och organiserade id\'{e}utbytet mellan phrekare. Likt vissa av 
phreakarna var han elektronikentusiast och byggde sj\"alv de tongeneratorer 
som var allt som beh\"ovdes f\"or att fullst\"andigt kontrollera hela 
telefonsystemet. Dessa kallades MF-l\aa{}dor eller som jag n\"amnde tidigare 
\textit{Bl\aa{} L\aa{}dor}, och gav sina \"agare fullst\"andig tillg\aa{}ng 
till nationell och internationell teletrafik -- gratis. Eftersom all 
information om MF-systemet offentliggjorts var det inte s\"arskilt sv\aa{}rt 
att konstruera dessa bl\aa{} l\aa{}dor. Och d\aa{} det inte \"ar s\aa{} 
billigt att byta ut hela telefonsystem finns det \"an idag i vissa l\"ander 
telefonv\"axlar som kan styras med bl\aa{} l\aa{}dor.

M\aa{}nga var liksom Draper helt f\"orh\"axade av de bl\aa{} l\aa{}dornas 
m\"ojligheter att koppla ett samtal kors och tv\"ars \"over jorden via 
satelliter och kablar -- en k\"ansla av oinskr\"ankt makt \"over 
telefonsystemet. Ett av Drapers mer v\"alk\"anda trick var att koppla sig runt 
jorden genom 7 l\"ander, bara f\"or att uppleva den otroliga k\"anslan av att 
h\"ora sin egen r\"ost med 20 sekunders f\"ordr\"ojning.

1971 hade massmedia f\aa{}tt nys p\aa{} phreakarna. En journalist som hette 
\textbf{Ron Rosenbaum} skrev en artikel om fenomenet och strax d\"arefter 
arresterades Draper och d\"omdes till f\"angelse. Han kontaktades av maffian 
som ville utnyttja hans kunskaper, och blev sv\aa{}rt misshandlad n\"ar han 
v\"agrade. Efter att han kommit ut ur f\"angelset fick han hj\"alp av en 
gammal bekant, Steve Wozniak som utveklat datorn Apple~II, att sluta med 
phrekandet och ist\"allet \"agna sig \aa{}t programmering. \footnote{Det \"ar 
allm\"ant k\"ant att Steve Jobs och Steve Wozniak tidigt var i kontakt med 
Draper under studietiden i Berkeley och tillverkade Bl\aa{} L\aa{}dor som de 
s\aa{}lde p\aa{} studentkorridorerna.} Efter ett par miss\"oden med modem till 
Apple~II-datorn (som inte bara var modem utan snarare datoriserade bl\aa{} 
l\aa{}dor) tillverkade han bland annat ordbehandlingsprogrammet \textit{Easy 
Writer} som s\aa{}ldes av IBM tillsammans med IBM PC, vilket han tj\"anade en 
dryg miljon dollar p\aa{}.

Samma \aa{}r (1971) uppt\"ackte hippierna m\"ojligheterna att ringa gratis. 
Det blev den militanta gren av hippier\"orelsen som kallades \textit{yippier} 
som startade en tidning som hette \textit{Youth International Party Line}, ett 
o\"overs\"attligt namn som betyder dels Internationella Ungdomspartiets 
Program, dels Ungdomens Internationella Partajtelekonferens, ungef\"ar. 
Tidningen hade som syfte att l\"ara ut olika tekniker f\"or 
telefonbedr\"ageri.

Det \"ar kanske sv\aa{}rt f\"or en svensk l\"asare att f\"orst\aa{} 
yippie-fenomenet. Yippier var en sorts h\"ardade hippier som inte tvekade att 
anv\"anda massor av v\aa{}ld och terrorism f\"or att i m\"ojligaste m\aa{}n 
sl\aa{} s\"onder (det amerikanska) samh\"allet. Man f\"orespr\aa{}kade 
dessutom anv\"andningen av hallucinogen narkotika. Yippier var m\"anniskor som 
blivit s\aa{} tr\"otta p\aa{} det amerikanska samh\"allet och hela 
samh\"allssystemet att de bara s\aa{}g en enda utv\"ag -- att sl\aa{} s\"onder 
alltihop. Till skillnad fr\aa{}n klassiska v\"anstergrupper var man inte 
teknikfientliga, utan tog vara p\aa{} alla kunskaper och hj\"alpmedel som 
fanns till hands. Dessutom visade sig m\aa{}nga yippier vara ganska 
\textit{intelligenta} och det var kanske det mest skr\"ammande av allt. 
Yippierna stod f\"or helt nya v\"arderingar som skakade det amerikanska 
folkhemmet i grundvalen. Denna politiska riktning kom senare att bli ett fr\"o 
till den ideologi som idag eventuellt kan kallas cyberpunk, och som jag skall 
\aa{}terkomma till i ett s\"arskilt kapitel. Yippierna leddes av framf\"or 
allt \textbf{Abbie Hoffman} och \textbf{Jerry Rubin}.

1973 br\"ot sig den teknikfanatiska fraktionen ur yippier\"orelsen och bildade 
en rent samh\"allsfientlig och svindleriinriktad organisation kring tidningen 
som nu hette \textit{TAP} (Technical Assistance Program). I den nya varianten 
av tidningen kunde man l\"ara sig andra saker \"an bara telefonsvindlerier; 
det r\"orde sig om recept p\aa{} spr\"ang\"amnen, kopplingsscheman f\"or 
elektroniskt sabotage, information om hur man f\"orfalskar kreditkort mm mm. 
Mycket av detta var givetvis "{}sp\"annande"{} f\"or ton\aa{}ringar och l\"att 
barnsliga unga m\"an, s\aa{} tidskriften kopierades och spreds \"over hela 
jorden. Snart fanns det ett v\"arldsomsp\"annande n\"at av phreakare. Den 
grundl\"aggande filosofin (om man kan kalla det s\aa{}) bakom tidningen \"ar 
dock genomg\aa{}ende densamma som i yippiepartiet Youth International Party.

I TAP uppstod det egensinniga skriftspr\aa{}k som innebar att man bytte ut 
alla "{}s"{} mot "{}z"{} och alla "{}o"{} mot "{}0"{} (noll), samt att ordet 
"{}freak"{} genomg\aa{}ende stavades "{}phreak"{}. Detta har sedan h\"angt 
kvar. Under det tidiga 90-talet d\"ok det upp en figur vid namn \textbf{B1FF} 
p\aa{} datan\"atverket Usenet som f\"orv\"arrade denna spr\aa{}kmisshandel 
till det absurdas gr\"ans genom att skriva ord som de uttalades ist\"allet 
f\"or som de stavades, kombinerat med en simulerad tangentbordsovana som 
innebar att han bytte I mot 1, A mot 4, T mot +, E mot 3 (ett 
bak\aa{}framv\"ant E) osv. En del blev vansinniga p\aa{} B1FF, men hackarna 
tyckte det var skitkul och b\"orjade skriva som B1FF f\"or att reta var v\"an 
av ordning och understryka den anarkistiska pr\"ageln p\aa{} det annars s\aa{} 
disciplinerade Usenet. Man har till och med g\aa{}tt s\aa{} l\aa{}ngt att man 
helt slumpm\"assigt blandar stora och sm\aa{} bokst\"aver. Resultatet blir 
text som det n\"astan g\"or \textit{ont} att l\"asa.

I Sverige uppstod senare en systertidning till TAP som hette \textit{Rolig 
Teknik}, och som mest \"ar k\"and f\"or att ha orsakat en del skriverier i 
kv\"allspressen. Rolig Teknik skapades av \textbf{Nils Johan Als\"atra}, en 
legend i svensk underjordisk kultur. Han var inspirerad av TAP, och 
publicerade under perioden 1984--1993 ett flertal artiklar med samma 
samh\"allsfilosofiska botten som den amerikanska motsvarigheten. I tidningen 
kunde man bl~a l\"asa om hur man tillverkade falska hundralappar f\"or 
bensinautomater (vilket m\aa{}nga gjorde), hur man lurar elm\"atare, och 
(f\"orst\aa{}s) olika tekniker f\"or att ringa gratis. Nils hade startat 
tidningen efter att ha blivit d\"omd till dagsb\"oter f\"or att ha tillverkat 
och s\aa{}lt \textit{Svarta L\aa{}dor} (eller som han sj\"alv kallade dem: 
\textit{markerings\"atare}) som gjorde det m\"ojligt att ringa gratis till den 
som anslutit apparaten till sin telefon. Innan han startade f\"ors\"aljningen 
erbj\"od han Televerket att k\"opa uppfinningen f\"or 3 miljoner kronor. 
Televerket svarade inte ens p\aa{} brevet.

Rolig Teknik dog efter en razzia i G\"oteborg 1993. Denna var f\"oranledd av 
att Als\"atra b\"orjat publicera anonyma annonser d\"ar annons\"orerna kunde 
erbjuda varor med tidningen som mellanhand utan att beh\"ova skylta med namn 
och adress. F\"or varje produkt d\"ar betalningen distribuerades via tidningen 
tj\"anade Rolig Teknik 10 kr. Eftersom annonsernas inneh\aa{}ll var minst sagt 
suspekt ans\aa{}gs detta vara detsamma som h\"aleri och vapenhandel. Efter att 
polisen f\"or f\"orsta g\aa{}ngen i svensk historia inh\"amtat tillst\aa{}nd 
fr\aa{}n regeringen slog man till mot tidningsredaktionen.\footnote{N\"ar 
S\"APO beslagtog utrustning fr\aa{}n Folket i Bild-kulturfronts redaktion i 
Haga Skola i Solna i samband med IB-aff\"aren 1975 inh\"amtades som bekant 
inget tillst\aa{}nd. N\"ar f\"orsvarsminister Sven Andersson i efterhand 
upplystes om saken utbrast han "{}\AA{}\aa{}\aa{}, nu blir det ett j\"avla 
liv!"{}. Sedan den incidenten ingriper man inte mot tidningar i Sverige utan 
regeringens tillst\aa{}nd.} Sedan dess har det varit fullst\"andigt tyst kring 
s\aa{}v\"al Rolig Teknik som Als\"atra personligen. M\"ojligheten att 
anv\"anda de "{}markerings\"atare"{} som tidningen publicerat ritningar till 
f\"orsvann fullst\"andigt i och med AXE-systemet, men m\aa{}nga av de andra 
tipsen fungerar \"an idag.

F\"or moderna hackare \"ar det mest elektroniska tidningar som \textit{Phrack} 
eller \textit{Phun} som g\"aller. I Sverige fanns en period under tidigt 
90--tal en nyst\"opt papperstidning i samma anda som Rolig Teknik: 
\textit{Alias}.\footnote{Alias Publications \"ar ett av de f\"orlag som 
erbjudit sig att publicera den h\"ar boken. Ansvarig utgivare, Mikael Borg, 
ville g\"arna att jag skulle skriva mer om Alias i den h\"ar boken, vilket man 
kan f\"orst\aa{}. Alias \"ar en utm\"arkt tidning f\"or den som \"ar 
intresserad av dylikt material men inte har tillg\aa{}ng till BBS:er och 
Internet, eller ork att skaffa fram de elektroniska dokument som beskriver 
dessa tekniker. Elaka r\"oster sade att Alias bara var ute efter att tj\"ana 
snabba st\aa{}lar, men s\aa{} vitt jag kan bed\"oma st\"ammer det inte. Mycket 
av materialet verkar genomarbetat och layouten ligger klart \"over 
undergroundstandard. Sist jag h\"orde n\aa{}got om Alias och Mikael Borg hade 
han s\aa{}lt r\"attigheterna till tidningen och g\aa{}tt under jorden.} Phrack 
\"ar antagligen popul\"arast eftersom den f\aa{}tt mycket publicitet. Phrack 
\"ar gratis f\"or privatpersoner, medan f\"oretag och myndigheter m\aa{}ste 
betala 100 dollar om \aa{}ret f\"or att f\aa{} den. P\aa{} det viset 
finansierar myndigheterna utgivandet av tidningen, eftersom de m\aa{}ste 
h\aa{}lla sig ajour med utvecklingen i den undre v\"arlden.\footnote{Efter att 
jag skrev detta fick jag sj\"alv en artikel antagen av Phrack (se Phrack 
\#48): en sammanfattning av den svenska hackarkulturens historia, baserad 
p\aa{} de efterforskningar jag gjorde f\"or den h\"ar boken.}

Efter hand som televerken b\"orjat t\"appa till luckorna i sina v\"axelsystem 
har phreakare l\"art sig anv\"anda f\"orbluffande utstuderade metoder f\"or 
att kunna ringa gratis. En metod \"ar att verkligen programmera om 
telefonbolagens v\"axlar. En annan \"ar att anv\"anda stulna eller 
konstruerade kreditkortskoder f\"or att debitera samtalet p\aa{} n\aa{}gon 
annan (ibland icke-existerande) person. Allrahelst skall r\"akningen skickas 
till ett multinationellt f\"oretag som Coca-Cola, McDonalds, eller telebolagen 
sj\"alva.

Po\"angen med att kunna ringa p\aa{} kreditkort \"ar man genom att ringa 
\"over ett visst 020--nummer skall kunna f\aa{} samtalet debiterat p\aa{} sin 
egen r\"akning, oavsett vilken telefon eller myntautomat man ringer fr\aa{}n. 
Eftersom man inte kan visa sitt kort f\"or en teleoperat\"or f\aa{}r man uppge 
kortnummret och den hemliga till\"aggskod (kallas vanligen PIN-kod = Personal 
Identifier Number) som beh\"ovs f\"or att f\aa{} handla p\aa{} kredit \"over 
telefon.

En annan metod f\"or att ringa gratis \"ar att utnyttja en \textbf{PBX} 
(Private Branch Xchange), vilket \"ar den amerikanska beteckningen p\aa{} en 
privat f\"oretagsv\"axel. N\"ar man anv\"ander en PBX inneb\"ar detta oftast 
att man ringer ett 020--nummer, sl\aa{}r en kod och sedan kan ringa vilket 
samtal som helst. Samtalet debiteras sedan p\aa{} f\"oretagets r\"akning. 
F\"orfarandet \"ar en f\"orenklad och automatiserad variant av 
betalkortssystemet som inneb\"ar att ingen m\"anniska beh\"over sitta och 
kontrollera och anteckna nummer. Fr\aa{}n b\"orjan beh\"ovde man inte ens 
sl\aa{} in n\aa{}gon kod, det var bara att sl\aa{} r\"att 020--nummer och 
sedan sl\aa{} det nummer man ville n\aa{}. Man trodde att det skulle r\"acka 
med att h\aa{}lla numret hemligt. Eftersom phreakare \"ar k\"anda f\"or att 
systematiskt ringa l\aa{}nga serier med 020--nummer uppt\"ackte de snart att 
vissa nummer gick att koppla vidare, varefter telebolagen inf\"orde 
kodsystemet. Av anledningar som jag strax skall illustrera \"ar PBX-koder 
st\"andigt p\aa{} drift fr\aa{}n sina r\"attm\"atiga \"agare.

Phrekarna ringer som sagt mer eller mindre slumpm\"assigt 020--nummer i jakt 
p\aa{} PBX:er, datorer, v\"axlar eller andra skojiga teleinstallationer, 
n\aa{}got som brukar kallas \textit{war-dialling} efter filmen War Games, 
d\"ar tekniken anv\"andes, eller kort och gott \textit{scanning}. (Detta \"ar 
inte p\aa{} n\aa{}got s\"att olagligt -- det \"ar liksom lite av po\"angen med 
att ha en telefon att man skall f\aa{} ringa till vilka nummer man vill, och 
hur m\aa{}nga man vill.) Under dessa str\"ovt\aa{}g p\aa{} telen\"atet 
st\"oter de ofta p\aa{} lite allt m\"ojligt roligt. Bland annat televerkens 
egna servicelinjer och sk r\"ostbrevl\aa{}dor (oftare bara kallade 
\textit{VMB} = \textit{Voice MailBox}, r\"ostbrevl\aa{}da). Via s\aa{}dana 
r\"ostbrevl\aa{}dor kan man skicka meddelanden till varandra om inget annat 
fungerar. (L\"as: om televerken har blockerat alla andra m\"ojligheter att 
ringa gratis.) R\"ostbrevl\aa{}dor anv\"ands annars mest av storf\"oretag med 
m\aa{}nga tj\"ansteresande, exempelvis konsult- eller 
f\"ors\"aljningsf\"oretag, som ett snabbare alternativ till skriven post. 
R\"ostbrevl\aa{}dor kr\"aver en passerkod p\aa{} samma vis som en 
minutenautomat, och \"ar ungef\"ar lika l\"att att kn\"acka. (Enkla koder som 
1234, 0001 eller samma nummer som r\"ostbrevl\aa{}dan \"ar allm\"ant 
f\"orekommande.) En del r\"ostbrevl\aa{}dor har dessutom m\"ojligheter till 
vidarekoppling, vilket inneb\"ar att man kan ringa l\aa{}ngdistanssamtal via 
en lokal r\"ostbrevl\aa{}da.

De flesta phreakare f\aa{}r kunskap om tekniska metoder eller 
stulna/konstruerade koder fr\aa{}n n\aa{}gon annan phreakare. S\aa{}dan 
information sprids genom speciella BBS:er och genom f\"ortroendekontakter. De 
flesta som sysslar med phreakande vet ingenting om hur man skaffar fram dessa 
koder eller hur de tekniska r\aa{}d de f\aa{}r egentligen fungerar. De flesta 
f\"oljer bara anvisningar fr\aa{}n andra, sl\aa{}r in n\aa{}gra siffror och 
\textit{voil\'{a}!} du har kopplat dig till andra sidan jorden!

Men det finns ocks\aa{} de som John Draper, som verkligen vet vad de 
h\aa{}ller p\aa{} med. De mest nitiska av dessa \"ar ungdomar som \"annu inte 
fyllt 20 men \"and\aa{} besitter kunskaper i telekommunikation motsvarande 120 
po\"ang ingenj\"orsutbildning, eller \textit{mer}. Sj\"alvklart ses detta som 
livsfarligt i ett samh\"alle d\"ar \textit{kunskap} \"ar \textit{makt}.

Televerkens v\"axelsystem \"ar givetvis idiots\"akra. Ingen idiot i hela 
v\"arlden skulle kunna programmera om en telefonv\"axel att ge honom gratis 
telefonsamtal. Det \"ar v\"arre med de smarta brottslingarna.

Smarta, kunskapshungriga ungdomar som vill skaffa sig kunskaper i hur 
telen\"atet fungerar b\"orjar ofta med att l\"asa vanlig h\"ogskolelitteratur 
om telekommunikation. Flera av dessa skulle s\"akert klara en 
20--po\"angstenta med glans. De talar teleteknikernas eget slangspr\aa{}k 
f\"or olika tekniska mackap\"arer flytande. F\"orkortningar som DCE, OSI, 
V.24, MUX, NCC eller PAD \"ar sj\"alvklarheter de kan rabbla utantill i 
s\"omnen. De tycks hysa en n\"armast fetischistisk k\"arlek till 
telefonn\"atet.

Inte alla (men n\"astan alla) tekniska detaljer om telefonsystemen \"ar 
offentliga uppgifter. De som fattas brukar phreakarna ibland luska fram med en 
metod som kallas \textit{"{}trashing"{}} och som p\aa{} svenka n\"armast 
betyder "{}skr\"aprotning"{}. Det g\aa{}r till s\aa{} att man upps\"oker 
containern utanf\"or ett stort telefonbolag och letar igenom soporna efter 
anv\"andbar dokumentation som borde k\"orts genom en dokumentf\"orst\"orare, 
och som inte alls \"ar avsedd f\"or ton\aa{}riga tekniska virtuoser. P\aa{} 
det h\"ar viset kan phreakare f\aa{} reda p\aa{} funktioner, systemkommandon 
och hemliga telefonnummer som telebolagen anv\"ander f\"or internt bruk. 
Ibland \"ar det etter v\"arre - hackarna har en kontakt p\aa{} insidan av 
telebolaget som med ber\aa{}tt mod smugglar ut f\"oretagshemligheter till dem. 
Dessa s\"akerhetsrisker \"ar numera i stort sett tillt\"appta, \"aven om det 
\"ar sv\aa{}rt n\"ar s\aa{} m\aa{}nga m\"anniskor trots allt m\aa{}ste ha del 
av informationen. Trashing anv\"ands ocks\aa{} f\"or att f\aa{} tag i 
bortkastad eller skrotad teknisk utrustning, och ingetdera \"ar v\"al 
s\"arskilt fruktansv\"art kriminellt. Thrashing \"ar inte heller s\"arskilt 
vanligt, i synnerhet inte i Sverige.

Vanligare (och enklare) \"ar d\aa{} sk "{}social ingenj\"orskonst"{} 
(eng:\textit{ social engineering}) vilket inneb\"ar att man angriper den 
svagaste l\"anken i hela telefon- och kreditv\"asendet: m\"anniskan. Uttrycket 
\"ar h\"amtat fr\aa{}n telefonf\"ors\"aljningsbranchen d\"ar det ing\aa{}r i 
f\"ors\"aljarens jobb att f\"orst\"alla sig och angripa svaga punkter hos 
kunden, bygga p\aa{} f\"ortroende och samtidigt vara snabb och effektiv.

Exempel p\aa{} social ingenj\"orskonst bland phrekare, fritt efter exempel i 
en ytterst ol\"amplig hackartidskrift (OBS! Anv\"and denna kunskap f\"or att 
skydda dig sj\"alv och andra fr\aa{}n att uts\"attas f\"or brott av denna typ, 
inte f\"or att beg\aa{} brott. Missbruk av denna information skulle g\"ora mig 
mycket besviken!):

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{P} = Phreakare\\
\textbf{O} = Oskyldigt Offer\\
\textbf{T} = Offrets telefon

\textbf{T}: Ring!

\textbf{O}: Hej det \"ar O?

\textbf{P}: Hej, mitt namn \"ar Tobias Wallenberg och jag jobbar p\aa{} 
Sparbankens s\"akerhetsavdelning. Nu \"ar det s\aa{} att vi har haft ett 
datafel h\"ar och ditt Visakort kan f\"or tillf\"allet inte anv\"andas 
l\"angre d\aa{} ditt kort tyv\"arr g\aa{}tt f\"orlorat i datan. Du skulle inte 
kunna t\"anka dig att ge mig ditt kortnummer och din accesskod s\aa{} kan vi 
\aa{}teruppr\"atta kontot omedelbart?

\textbf{O}: V\"anta lite, vem sade du att du var?

\textbf{P}: Mitt namn \"ar Tobias Wallenberg och jag jobbar p\aa{} Sparbankens 
s\"akerhetsavdelning. Nu \"ar det s\aa{}... (upprepar det nyss sagda)

\textbf{O}: Det h\"ar k\"anner jag inte till. Kan jag ringa dig p\aa{} 
n\aa{}got nummer? (misst\"anksam)

\textbf{P}: Visst, inga problem. Jag f\"orst\aa{}r er skepsis. Ring mig p\aa{} 
0712-170920. (fingerat nummer som g\aa{}r till en telefonautomat eller som 
programmerats in i televerkets v\"axel av P sj\"alv, och som han sedan kan ta 
bort utan att l\"amna n\aa{}gra sp\aa{}r efter sig. Givetvis \"ar detta inte 
P:s riktiga hemtelefonnummer.)

\textbf{O}: Tack. Adj\"o!

\textbf{T}: Klick. Tyst. Ring!

\textbf{P}: Sparbankens s\"akerhetsavdelning, Tobias Wallenberg. Vad kan jag 
st\aa{} till tj\"anst med?

\textbf{O}: \AA{}h vilken tur! Jag var r\"add f\"or att du var en bedragare. 
Ok, mitt visakortsnummer \"ar XXXX...

\textbf{P}: Tack. Vi skall f\"ors\"oka \aa{}teruppr\"atta ert konto s\aa{} 
fort som m\"ojligt. Var v\"anlig och undvik att anv\"anda ert kreditkort de 
n\"armaste dagarna. Adj\"o, och tack f\"or ert samarbete.

\textbf{O}: Adj\"o.

\textbf{T}: Klick.

\end{quotation}


\noindent{}G\aa{}r man p\aa{} en s\aa{}dan h\"ar bl\aa{}sning kan f\"oljderna 
bli fruktansv\"arda. Kreditkortsf\"oretagen st\aa{}r i allm\"anhet f\"or 
f\"orlusten om det kan bevisas att det inte \"ar du sj\"alv som utnyttjat 
kortet, men annars... Aj, aj, aj. Det \"ar inte bara vanliga kreditkort som 
drabbas; \"aven telebolagens och andra f\"oretags egna betalkort utnyttjas 
hejdl\"ost. Andra s\"att att komma \aa{}t kontokortsnummer \"ar genom 
"{}trashing"{} som jag n\"amnde innan, eller genom att helt enkelt rota i 
folks brevl\aa{}dor efter brev fr\aa{}n banker som kan t\"ankas inneh\aa{}lla 
b\aa{}de kontokort och personliga koder. Samma teknik kan givetvis l\"att 
anv\"andas f\"or att ringa r\"att nummer till Telias dokumentationsavdelning 
och beg\"ara en kopia av teknisk dokumentation f\"or telefonv\"axel 
si-och-s\aa{}.

Kontokortsnummer anv\"ands av phreakare \"aven f\"or att handla varor med, 
f\"oretr\"adelsevis datorer, kringutrustning till datorer, syntar, 
stereoanl\"aggningar och andra kapitalvaror. Varorna best\"alls d\aa{} till 
poste restante eller t ex ett \"odehus, varefter bedragaren om\"ojligen kan 
sp\aa{}ras. Metoden \"ar bland phrekare och hackare k\"and som "{}carding"{}. 
Ett antal svenskar har gripits och d\"omts f\"or s\aa{}dana brott. Ett 
\textit{betydligt} st\"orre antal har (som vanligt) sluppit undan.

Phreakare \"ar sociala personer som g\"arna anv\"ander sina kunskaper f\"or 
att prata i \textit{timmatal} om i princip allt och inget. Speciellt om olika 
tekniker, koder och annat som \"ar n\"odv\"andigt f\"or "{}phreakande"{} 
naturligtvis. Ibland kopplar man upp stora internationella konferenser som kan 
p\aa{}g\aa{} i uppemot \aa{}tta timmar. Vissa snackar, andra bara lyssnar, 
n\aa{}gon l\"agger p\aa{} och n\aa{}gon ny rings upp. Konferensen forts\"atter 
s\aa{} l\"ange organisat\"oren orkar, eller tills televerket anar or\aa{}d och 
uppl\"oser den. En mycket ber\"omd konferens var den sk 
\textbf{2111--konferensen} som \"agde rum p\aa{} p\aa{} nummer 2111 i 
Vancouver, vilket var avsett som ett testnummer f\"or telextrafik. S\aa{}v\"al 
phreakare som de telefonister som sympatiserade med dem (!) brukade ringa 
detta nummer f\"or att prata bort n\aa{}gra timmar.

\"Aven om detta s\aa{}klart \"ar olagligt, fruktansv\"art omoraliskt osv, 
h\aa{}ller l\"asaren s\"akert med mig om att det \"ar ganska roande att 
n\aa{}gra ljushuvuden till ton\aa{}ringar anv\"ander dessa konferenssystem, 
avsedda f\"or multinationella f\"oretag, f\"or att koppla upp globala 
konferenser och i princip bara \textit{snacka skit!}

Phreakarna sj\"alva ser detta grova utnyttjande som oskyldigt, \aa{}tminstone 
i de fall d\"ar man lurar till sig teletrafiken genom att anv\"anda tekniska 
trick. De menar att eftersom kablarna \"and\aa{} bara ligger d\"ar, varf\"or 
inte utnyttja dem? Vilken skada g\"or det egentligen? Skadar det telen\"atet? 
Knappast. Inte om man vet vad man g\"or. Skadar det n\aa{}gon m\"anniska? 
Knappast. Inte om man h\aa{}ller fingrarna borta fr\aa{}n sjukhusens och 
milit\"arens linjer. F\"orlorar televerket pengar? Knappast. Inga phreakare 
hade ringt samtalen om de varit tvungna att betala f\"or dem. \"Overbelastar 
man telen\"atet, s\aa{} att televerken m\aa{}ste betala f\"or att bygga ut 
dem? Inte direkt. Internationella linjer har ganska h\"ogt i tak.

Phreakarnas egentliga brott \"ar s\aa{}ledes att man st\"or 
samh\"allsordningen. T\"ank om alla b\"orjade g\"ora s\aa{} h\"ar! Hur skulle 
det g\aa{} d\aa{}? K\"appr\"att \aa{}t helvete. De internationella 
telefonlinjerna skulle bryta ihop under b\"ordan. Ingenting skulle fungera. 
Kaos och anarki. Detta \"ar allts\aa{} ingen fr\aa{}ga om direkt st\"old, 
snarare en \textit{ordningsfr\aa{}ga.} Och att stj\"ala koder till kontokort 
\"ar bedr\"ageri.

F\"or en sann yippie \"ar detta ointressant, eftersom hon/han endast \"ar ute 
efter att f\"orst\"ora samh\"allet. M\aa{}nga phreakare tillh\"or dock den 
vanliga medel- eller rent av arbetarklassen, som egentligen accepterar 
samh\"allet och dess lagar. Dessa phreakare har dock medvetet eller omedvetet 
annammat \textbf{Nietzsche} och betraktar sig en elit, kanske rent av 
\textit{\"overm\"anniskor}, med sj\"alvklar r\"att att utnyttja systemet. De 
har aldrig menat att \textit{alla} skall utnyttja systemen p\aa{} samma s\"att 
som de sj\"alva. Man s\"ager sig vilja hj\"alpa telefonbolagen att hitta nya 
rutiner att skydda sig fr\aa{}n angrepp genom att visa p\aa{} brister i de 
befintliga systemen. P\aa{} detta vis menar man att handlingar inte ensidigt 
kan bed\"omas som onda eller goda utifr\aa{}n lagtexter, p\aa{} samma s\"att 
som Zarathustra hos Nietzsche f\aa{}r demontera begreppen \textit{r\"att} och 
\textit{fel}. Detta \"ar s\aa{}ledes en teori om att system kan f\"orb\"attras 
genom att man s\"atter sig \"over dem. Man skall dock ha klart f\"or sig att 
de flesta phreakare inte t\"anker i termer av r\"att och fel \"over huvd 
taget, det normala \"ar att phreakaren \"ar mitt inne i det hon/han h\aa{}ller 
p\aa{} med, omgiven av likt\"ankande som aldrig ifr\aa{}gas\"atter det som 
sker. Man undviker att inf\"or en t\"ankt utfr\aa{}gare eller "{}samvete"{} 
ber\"attiga det man g\"or. Normalt har man snarast inst\"allningen att det som 
sker \"ar ett p\aa{}g\aa{}ende "{}bus"{}.

Phrekartidningen TAP har f\aa{}tt flera efterf\"oljare i \textit{2600: The 
Hacker Quarterly} (namnet kommer fr\aa{}n den ton p\aa{} 2600 Hz som n\"amndes 
tidigare), \textit{Iron Feather Journal} och en hel uppsj\"o elektroniska 
tidningar som inte g\aa{}r att r\"akna. (\"An mindre kontrollera.) V\aa{}rt 
svenska Telia vill inte g\"arna k\"annas vid att phreakare existerar, och det 
\"ar rimligt att anta att en hel del fall m\"orkl\"aggs. Detta s\"akerligen 
f\"or att f\aa{} slippa h\"ora kommentarer som: "{}varf\"or f\aa{}r 
\textit{dom} ringa gratis n\"ar inte \textit{jag} f\aa{}r det?"{}, "{}Varf\"or 
\textit{g\"or} ingen n\aa{}got \aa{}t detta el\"ande?"{}, "{}\textit{Jag} \"ar 
minsann en hederlig skattebetalare, och jag \textit{kr\"aver...}"{} osv osv, 
men ocks\aa{} f\"or att man annars riskerar att alla skyller p\aa{} phreakare 
n\"ar en fet teler\"akning landar i brevl\aa{}dan, trots att problemet i de 
allra flesta fall \"ar av en helt annan art. Detta \"ar \"and\aa{} inte helt 
ovanligt, och Telia brukar d\aa{} inspektera kopplingsplintar och dylikt f\"or 
att se om n\aa{}gon manipulerat kontakterna elektriskt.

I Sverige har phrekarna rent konkret lyckats med att tillverka falska 
telefonkort, programmera om biltelefoner s\aa{} att samtalen debiteras p\aa{} 
andras abonnemang, utnyttja Telia Access-koder, anv\"anda bl\aa{} l\aa{}dor 
f\"or att lura Telias egna v\"axlar, och (mest av allt) utnyttja utl\"andska 
kreditkort f\"or att ringa gratis utlandssamtal. Det mest popul\"ara 
f\"orfaringss\"attet just nu \"ar att tillverka egna kreditkort: hemmagjorda 
magnetkort som de nyare telefonautomaterna uppfattar som riktiga kreditkort. 
Falska Visa- och Master Card-kort har p\aa{} detta vis producerats.

Ovanp\aa{} detta finns den \"aldsta formen av phreakande, sk 
\textit{grey-boxing} alltid med i bilden. Gr\aa{} l\aa{}dor (som var 
f\"oreg\aa{}ngare till de bl\aa{}) \"ar s\aa{}dana som h\"anger p\aa{} 
telefonstolpar eller st\aa{}r bredvid elverkens proppsk\aa{}p p\aa{} gatorna. 
Genom att koppla in sig d\"ar kan man rent fysiskt ansluta sig till n\aa{}gon 
annans telefon och ringa samtal p\aa{} andras bekostnad.

Det finns ingen offentlig utredning om dessa brotts omfattning, och inte l\"ar 
Telia vilja g\"ora n\aa{}gon heller. Att blottl\"agga s\"akerhetsluckor vore 
fatalt p\aa{} en marknad d\"ar Telia m\aa{}ste konkurrera med privata 
telefonbolag och det \"ar viktigt att framst\"alla sig sj\"alv i s\aa{} god 
dager som m\"ojligt. Allts\aa{} forts\"atter man, tillsammans med alla andra 
telefonbolag, att tiga om bedr\"agerierna eller \aa{}tminstone f\aa{} dem ur 
fokus.

I USA \"ar det v\"arre \"and\aa{}. En del phreakare har l\"ast in sig 
ordentligt p\aa{} f\"oretags-PR f\"or att kunna utnyttja social 
ingenj\"orskonst n\"ar de etablerar falska kontokort eller abonnemang. D\"ar 
utnyttjar man f\"oretagens kundv\"anliga attityd f\"or att pressa 
telefonbolagen mot varandra. Om en phreakare t~ex misslyckas med att 
uppr\"atta ett falskt 800--nummer (Amerikansk motsvarighet till 020--numret) 
kan han avsluta ett samtal d\"ar telebolaget b\"orjar st\"alla f\"or m\aa{}nga 
detaljerade fr\aa{}gor med att s\"aga att "{}om det skall vara p\aa{} det 
viset kan jag g\aa{} till konkurrenterna ist\"allet"{}. Den privata sektorns 
service-mentalitet g\"or givetvis att s\"aljare p\aa{} f\"oretagen drar sig 
f\"or att st\"alla f\"or m\aa{}nga fr\aa{}gor.

Problemen pekar p\aa{} brister i ett samh\"alle d\"ar det sociala umg\"anget 
mellan f\"oretagare blivit f\"orsummat i och med att f\"oretagen helt enkelt 
blivit \textit{f\"or stora} -- den sociala dimensionen av f\"oretagandet har 
skilts fr\aa{}n den produktiva i jakten p\aa{} allt h\"ogre effektivitet, och 
skapat ett anonymt samh\"alle. Enligt phreakare jag talat med \"ar ocks\aa{} 
de st\"orsta telebolagen de som \"ar l\"attast att lura: man vet inte vem som 
\"ar bedragare och vem som \"ar \"akta, eftersom man aldrig tidigare tr\"affat 
vare sig den ene eller den andre. Den enda metod man har kvar f\"or att skilja 
agnarna fr\aa{}n vetet \"ar genom att h\"ora hur den andra personen 
\textit{l\aa{}ter} och vilken vokabul\"ar han/hon anv\"ander. Telebolagen har 
blivit anonyma logotyper gentemot sina kunder. S\aa{} l\"ange samh\"allet ser 
ut p\aa{} det viset kommer phreakare att kunna forts\"atta ringa gratis p\aa{} 
ett eller annat s\"att.

En annan form av phreaking f\"orekom p\aa{} det tidiga 80--talet n\"ar de sk 
"{}heta linjen"{}-numren var popul\"ara. Som en del kanske kommer ih\aa{}g 
b\"orjade det med att n\aa{}gon uppt\"ackte att om flera personer ringde ett 
nummer som inte fanns kunde man prata samtidigt tack vare \"overh\"orning, 
allts\aa{} genom att alla samtal till det numret oavsiktligt kopplades samman 
av televerkets utrustning. Detta var ett gratis och roligt s\"att f\"or gemene 
man att sl\aa{} ihj\"al tid p\aa{}, och kommersialiserades d\"arf\"or i god 
ordning. Senare st\"angdes "{}heta linjen"{} \"over hela landet eftersom det 
anv\"andes alldeles f\"or osedligt av snuskhumrar. Idag har vi dyra 
dating-linjer ist\"allet, men den \"oppna, slumpm\"assiga och lotteribetonade 
konversationen med vem som helst som ledde till de mest fantastiska m\"oten 
(och tragedier) finns inte l\"angre.

Senaste g\aa{}ngen en phreakare var p\aa{} tapeten i Sverige var \textbf{Demon 
Phreaker} i G\"oteborg som h\"arjade i amerikanska telesystem under 1996. 
Demon Phreaker var en asocial varelse som tillbringade sina n\"atter med att 
ringa gratis, k\"aka amfetamin och sabotera 911--nummer (motsvarigheten till 
svenska 112) i USA. Han var medlem i den l\"ost sammanh\aa{}llna gruppen 
\textbf{Organized Confusion}. Denna 19-\aa{}rige man lyckades p\aa{} n\aa{}gra 
m\aa{}nader ringa 60.000 samtal till olika f\"oretag och larmcentraler i USA, 
till ett v\"arde av c:a tv\aa{} miljoner kronor, men det var attackerna mot 
911--numren som var det allvarliga. Phreakaren sp\aa{}rades av FBI , 
telefonbolaget AT\&T och svensk polis, d\"omdes till villkorligt f\"angelse 
och 60 dagsb\"oter f\"or ofredande, samt placerades i ungdomshem. (Han hade 
redan tidigare haft ett antal psykiska sammanbrott.) Eftersom de allvarligare 
bedr\"ageribrotten inte beg\aa{}tts i Sverige, kunde han inte d\"omas f\"or 
dessa.

\section*{N\"atverkshackare}

Nu: fr\aa{}n telefonn\"aten till datan\"aten. Phrekarna fick, som de 
teknikfanatiker de var, snart \"ogonen p\aa{} datatekniken. Det fanns gott om 
phrekare som Captain Crunch som fr\aa{}n b\"orjan gett sig p\aa{} 
telefonn\"atet i brist p\aa{} datorer, och som egentligen helst ville leka med 
datorer. Tillsammans med avf\"allingar fr\aa{}n h\"ogskolan och mindre 
exemplariska ungdomar bildade de sm\aa{} hackargrupper som sysslade med 
regelr\"att dataintr\aa{}ng. M\aa{}nga av dessa uppn\aa{}dde stor skicklighet 
p\aa{} att manipulera inte bara telefonstationerna utan ocks\aa{} de stora 
datorer (VAX, IBM osv), normalt ett slags \textbf{UNIX-system} (andra namn 
\"ar machine, site, host, mainframe etc), som satt i noderna p\aa{} det mot 
slutet av 80--talet n\"astan v\"arldsomfattande Internet. Andra specialiserade 
sig p\aa{} VAX-system d\"ar motsvarigheten till UNIX hette \textbf{VMS}. VMS 
var n\aa{}got popul\"arare eftersom det var enklare att penetrera \"an UNIX.

De allra f\"orsta hackare som blev allm\"ant k\"anda var \textbf{Ronald Mark 
Austin} och framf\"or allt gruppen \textbf{414-gang} fr\aa{}n Milwaukee i USA. 
414-gruppen hade b\"orjat "{}hacka"{} fr\"ammande datorer redan runt 1980, och 
det var avsl\"ojandet om dessa hackare strax efter premi\"aren f\"or filmen 
\textit{War Games} (1983) som drog ig\aa{}ng hela diskussionen kring hackande 
och datas\"akerhet. 414-gruppen hade tagit sig in i ett Cancersjukhus i New 
York, och n\"ar man efter att ha intervjuats i New York Times (en intervju som 
\"aven innebar en demonstration av m\"ojligheterna) skulle rensa bort 
sp\aa{}ren efter sig r\aa{}kade man radera uppgifterna i en fil p\aa{} ett 
felaktigt s\"att, s\aa{} att den f\"orst\"ordes. Bara \textit{tanken} att 
detta kunde ha varit viktiga forskningsresultat, eller en behandlingsjournal 
f\"or n\aa{}gon patient, var h\aa{}rresande. F\"ore 1983 visste i princip 
ingen vad hackare var f\"or n\aa{}gonting. Nu pratade alla om det. Antagligen 
var det i och med denna debatt som begreppet fick sin negativa klang.

Sj\"alv anv\"ander jag begreppet \textit{n\"atverkshackare} f\"or att 
karakterisera en hackare av denna typ. P\aa{} engelska kallar man dem ibland 
\textit{crackers} eller \textit{netrunners}. Allt f\"or m\aa{}nga kallar dem 
bara \textit{hackers} och bidrar d\"armed till den r\aa{}dande 
begreppsf\"orvirringen. De flesta av de som blev n\"atverkshackare i f\"orsta 
ledet anv\"ande Apple~II-datorer, p\aa{} vilka det under en tid fanns en del 
elektroniska phreakartidningar som exempelvis \textit{Bootlegger} som var 
f\"oreg\aa{}ngare f\"or alla de hackar- och phreakartidningar som sedan 
florerade i massor. N\"ar n\"atverkshackarna d\"ok upp i Europa anv\"ande de 
fr\"amst Commodore 64-datorer, och hade inga egna tidningar eftersom n\aa{}gon 
s\aa{}dan tradition inte hade uppst\aa{}tt bland europeiska hackare. Detta 
begr\"ansade till stor del de europeiska hackarnas aktiviteter. Eftersom de 
inte hade n\aa{}gra amerikanska Apple~II-datorer kunde de heller inte l\"asa 
dessa tidningar, och d\"arigenom inte l\"ara sig att hacka b\"attre. 
N\"atverkshackandet har \textit{aldrig} varit lika omfattande p\aa{} denna 
sida Atlanten.

En lustig detalj \"ar att sedan 414-gang blev k\"anda har alla hackargrupper 
haft nippran p\aa{} att s\"atta olika obegripliga siffror f\"ore eller efter 
sina gruppnamn. 414-gang fick sitt nummer fr\aa{}n att de kom fr\aa{}n det 
riktnummeromr\aa{}det i USA.

\medskip{}

\noindent{}Det kan vara sv\aa{}rt att f\"orst\aa{} vad som menas med att "{}ta 
sig in"{} i ett datasystem. Att "{}kn\"acka"{} eller "{}g\"ora intr\aa{}ng"{} 
i ett system inneb\"ar helt enkelt att man \"overtalar en fr\"ammande dator 
att g\"ora saker som den inte f\aa{}r g\"ora. Man skulle kunna kalla det f\"or 
uppvigling eller bedr\"ageri med lite vanligare ord. Jag kan illustrera det 
med f\"oljande dialog:

\begin{quotation}

\textit{"{}Hej"{}}, s\"ager datorn.

\textit{"{}Hej}, s\"ager hackaren,\textit{ "{}jag skulle vilja ha lite 
uppgifter."{}}

\textit{"{}Stopp och bel\"agg"{}}, s\"ager datorn, \textit{"{}vem \"ar du 
egentligen?"{}}

\textit{"{}Jag \"ar datachefen"{}}, s\"ager hackaren. (Ungef\"ar.)

\textit{"{}Aha d\aa{} \"ar allt OK"{}}, s\"ager datorn och ger hackaren vad 
han vill ha.

\end{quotation}

\noindent{}Precis s\aa{} h\"ar ser det givetvis inte ut, men principen \"ar 
densamma. Att hacka sig in i ett system inneb\"ar i princip att till\"ampa en 
form av social ingenj\"orskonst p\aa{} elektroniska individer. Eftersom 
datorer inte \"ar s\aa{} smarta kan man inte beskylla dem f\"or att vara dumma 
n\"ar de inte kan skilja p\aa{} datachefen och en hackare. D\"arf\"or tycker 
man att hackaren \"ar ojuste n\"ar han lurar datorn p\aa{} det h\"ar viset. 
(Ungef\"ar som att sl\aa{} p\aa{} ett barn.) F\"or att g\"ora det m\"ojligt 
f\"or datorn att skilja en hackare fr\aa{}n datachefen har man gett datorn 
vissa v\"aldigt speciella igenk\"anningstecken som anv\"andaren m\aa{}ste 
uppge tillsammans med sitt namn. Dessa kallas \textit{l\"osenord} (eng: 
\textit{password}) och det \"ar meningen att hackarna inte skall k\"anna till 
dem. Ibland lyckas hackarna \"and\aa{} ta reda p\aa{} l\"osenordet eller 
p\aa{} n\aa{}got annat s\"att f\aa{} datorn att tro att de \"ar datachefen 
eller n\aa{}gon annan som \textit{f\aa{}r} anv\"anda datorn. Ett existerande 
namn tillsammans med l\"osenordet brukar man kalla en 
\textit{anv\"andaridentitet.} (Eller p\aa{} engelska: NUI = Network User 
Identification, identitet f\"or n\"atverksanv\"andare.) En hackare kallar 
ibland s\"akerhetssystemen f\"or \textit{IS.} (Av eng: \textit{ICE} = 
\textit{Intrusion Countermeasure Electronics}, elektroniska anordningar mot 
intr\aa{}ng.) Dialogen mellan hackare och dator kan p\aa{} sk\"armen se ut 
n\aa{}got \aa{}t det h\"ar h\aa{}llet:

\begin{quotation}

\textbf{*** WELCOME TO LEKSAND KOMMUNDATA ICE ***}

\textbf{UserID}: QSECOFR (hackaren skriver in ett namn)\\
 \textbf{Password}: ******* (hackaren skriver in ett l\"osenord, detta brukar 
inte synas p\aa{} sk\"armen)\\
 \textbf{SECURITY OFFICER LOGGED IN AT 19.07.} (namn och l\"osenord utg\"or 
tillsammans en giltig anv\"andaridentitet som heter "{}Security Officer"{})\\
 \textbf{ENTER COMMAND$>$}GO MAIN (hackaren har "{}kommit in"{} i 
datasystemet)\footnote{En van hackare ser direkt att jag valt ett d\"odstrist 
datorsystem: IBM AS-400 som exempel.}

\end{quotation}

\noindent{}De vanligaste s\"atten att komma \aa{}t l\"osenord \"ar inte 
s\"arskilt underliga. Enklast \"ar att titta \"over axeln p\aa{} n\aa{}gon som 
skriver in l\"osenordet, kanske rent av videofilma n\"ar n\aa{}gon sl\aa{}r in 
koden p\aa{} tangentbordet eftersom den s\"allan syns p\aa{} sk\"armen. Andra 
"{}trick"{} \"ar att leta efter papperslappar under exempelvis 
skrivbordsunderl\"agg eller att gissa p\aa{} olika kombinationer av initialer, 
f\"odelsedatum eller andra ord med anknytning till den person vars 
anv\"andaridentitet man f\"ors\"oker utnyttja. V\"aldigt vanligt \"ar t~ex 
(f\"or manliga anv\"andare) hustruns efternamn som ogift. Om det konto man 
f\"ors\"oker anv\"anda tillh\"or en dataansvarig provar man givetvis olika 
datatermer. Allt detta g\aa{}r in under begreppet social ingenj\"orskonst som 
jag n\"amnde i samband med phrekarna. En f\"orbluffande effektiv metod \"ar 
att ringa upp den systemansvarige och s\"aga att man \"ar en person som \"ar 
anst\"alld p\aa{} f\"oretaget och har gl\"omt bort sitt l\"osenord. 
Skr\"apletning i containrar och att samla l\"osa papper p\aa{} datam\"assor 
\"ar andra vanliga tekniker.

Givetvis kan man ocks\aa{} anv\"anda sk \textit{brute-force} (brutalt 
v\aa{}ld) och testa alla m\"ojliga kombinationer av siffror och bokst\"aver. 
Att kn\"acka ett l\"osenord p\aa{} detta vis med brutalt v\aa{}ld tar massor 
med tid och \"ar oh\aa{}llbart om l\"osenorden \"ar l\"angre \"an ett visst 
antal tecken. Ett alternativ \"ar att testa varje uppslagsord i lexikon och 
ordlistor osv, detta \"ar ofta f\"orbluffande effektivt.

Om l\"osenorden \"ar konstruerade efter n\aa{}gon idiotisk algoritm kan man 
oftast lista ut hur denna \"ar upplagd och anv\"anda den bakv\"agen. Det mest 
k\"anda exemplet p\aa{} detta \"ar det l\"osenordssystem som tidigare 
anv\"andes f\"or Telias 020-abonnemang. L\"osenorden anv\"ande bara 37 olika 
tecken, och var symmetriskt arrangerade s\aa{} att endast 4736 olika 
l\"osenord existerade. Detta ledde till att en glad 16-\aa{}rig hackare i 
b\"orjan av 1998 programmerade ett program vid namn \textit{Telia Nemesis} 
(Nemesis \"ar h\"amndens gudinna) och som automatiskt kn\"ackte Telias konton 
genom att med brutalt testa alla 4736 kombinationerna mot olika k\"anda eller 
gissade konton.

De allra mest sofistikerade metoderna g\aa{}r runt hela s\"akerhetssystemet 
genom att anv\"anda luckor i de sk \textit{systemprogram} 
(\textit{operativsystem, drivrutiner} eller \textit{kommunikationsprotokoll}) 
som dessa datorer anv\"ander. Systemprogrammen m\aa{}ste n\"amligen vara 
aktiva f\"or att datorn skall g\aa{} att anv\"anda \"over huvud taget. 
Eftersom VAX/VMS-system numera \"ar t\"amligen s\"allsynta \"ar det fr\"amst 
UNIX och Windows-system som uts\"atts f\"or denna form av hackande. Trots den 
r\aa{}dande Windows-dominansen \"ar det fortfarande vanligast med attacker mot 
UNIX-system, men Windows-attackerna tenderar att vara allvarligare eftersom 
systemet \"ar ungt och \"annu inneh\aa{}ller flera fundamentala programfel som 
kan utnyttjas. Speciellt vanligt \"ar i b\aa{}da fallen att anv\"anda luckor i 
kommandon och protokoll som g\aa{}r under kufiska namn som FTP, finger, NIS, 
sendmail, TFTP eller UUCP.

Dessa metoder blir allt ovanligare och mindre allvarliga allteftersom luckorna 
fylls igen s\aa{} fort de uppt\"acks. "{}Igenfyllningen"{} av luckorna g\aa{}r 
till s\aa{} att den systemansvarige f\aa{}r (eller i v\"arsta fall 
\textit{borde ha f\aa{}tt}) ett antal disketter med programvara som skall 
laddas in i datorn. (Dessa kallas \textit{fix, patch, service pack} eller 
\textit{uppdatering}.) En hel del systemansvariga slarvar dock lite med att 
uppdatera programmen i datorn, och luckorna kan d\"arf\"or finnas kvar 
v\"aldigt l\"ange. Andra struntar i delar av s\"akerhetssystemet f\"or att det 
st\"aller till en massa trassel f\"or de auktoriserade anv\"andarna. Till 
exempel st\"anger m\aa{}nga av funktionen att l\"osenorden m\aa{}ste \"andras 
med j\"amna mellanrum, eller att datorn inte godk\"anner alltf\"or vanliga 
l\"osenord. Vissa datorer har fortfarande (1999) s\"akerhetsluckor som man 
varnade f\"or redan 1987. Svenska datorer \"ar inget undantag.

N\"ar en hackare v\"al kommit in i ett system kan han/hon ofta l\"att komma 
\"over fler l\"osenord genom manipulation av systemprogrammen. Ibland l\"aser 
man ocks\aa{} igenom elektronisk post som lagrats i datorn, och d\"ar 
l\"osenord kan f\"orekomma. T\"ank er sj\"alva: \textit{"{}Olle, jag kan inte 
komma till jobbet p\aa{} fredag, men om du beh\"over tillg\aa{}ng till mina 
siffror s\aa{} \"ar l\"osenordet 'e487fg87453gf'."{}} En skicklig hackare som 
v\"al tagit sig in i ett system l\"amnar givetvis ocks\aa{} l\"onnd\"orrar, 
s\aa{} att nya intr\aa{}ng enkelt kan genomf\"oras vid senare tillf\"allen. En 
del av dessa l\"onnd\"orrar kan dessutom l\"att hittas och anv\"andas av andra 
hackare.

\medskip{}

\noindent{}De flesta av dessa hackare gjorde (och g\"or) faktiskt inga 
st\"orre skador p\aa{} systemen, utan \"ar mera ute f\"or att prova "{}om det 
g\aa{}r"{}. Det \"ar ungef\"ar samma n\"oje som att ge sig in i stockholms 
tunnelbana till fots eller krypa ned i en kloaktunnel, dvs ett sp\"annande och 
lite f\"orbjudet utforskande. Faktum \"ar att majoriteten av hackarna 
h\aa{}ller p\aa{} en oskriven regel som inneb\"ar att man \textbf{aldrig} 
stj\"al pengar och \textbf{aldrig} f\"orst\"or n\aa{}got avsiktligt. De som 
bryter dessa oskrivna etiska regler kallas "{}den m\"orka sidans hackare"{} 
(eng: dark side hackers) ett uttryck som man h\"amtat fr\aa{}n science 
fiction-filmen \textit{Stj\"arnornas Krig}. I \textbf{Clifford Stolls} bok 
\textit{En hacker i systemet} kan man f\"olja jakten p\aa{} en s\aa{}dan 
hackare.

Hackaren som Stoll hade problem med tillh\"orde definitivt den m\"orka sidan; 
denne f\"ors\"okte n\"amligen systematiskt tillskansa sig milit\"ara 
hemligheter och visade sig ha kontakt med KGB. (Detta var mitt under det kalla 
kriget.) Han hade hj\"alp av en av de mest fruktade hackargrupperna: 
\textbf{Chaos Computer Club}, en organisation med politiska undertoner som 
bildats 1984 av \textbf{Hewart Holland-Moritz} och som s\"ager sig vilja 
v\"arna om m\"anniskans r\"att i informationssamh\"allet. Chaos hade gjort sig 
k\"anda f\"or att ha gett d\"odsst\"oten till ett informationssystem som 
kallats \textit{Bildschirmtext} (svensk motsvarighet: Teletext) genom att vid 
en presskonferens bevisa att systemet var os\"akert och op\aa{}litligt.

1989 blev fallet med hackaren fr\aa{}n KGB v\"arldsk\"ant och d\"arefter skrev 
Stoll sin bok. Fallet har mytologiserats: en av de inblandade som kallade sig 
\textbf{Hagbard} hittades d\"od, br\"and till d\"ods ute i en skog, och 
m\aa{}nga misst\"ankte att KGB l\aa{}g bakom. Detta \"ar antagligen inte sant; 
hackaren i fr\aa{}ga hette \textbf{Karl Koch} och hade sv\aa{}ra mentala 
st\"orningar och drogproblem redan innan han b\"orjade hacka, och det r\"orde 
sig sannolikt (precis som polisen trodde) om ett sj\"alvmord. Bland annat 
trodde han att v\"arlden styrdes av \textit{Illuminati}, en fiktiv muslimsk 
maffia som skulle ha infiltrerat regeringar och organisationer sedan 
1200--talet, en vanf\"orest\"allning han h\"amtat direkt ur b\"ockerna med 
samma namn. Han var dessutom f\"ortjust i psykedeliska droger vilket inte 
gjorde saken b\"attre. Om man studerar fallet n\"armare kan man tycka att det 
var uppenbart att Karl var galopperande paranoid, men rubriken 
\textit{"{}Hackare l\"onnm\"ordad av KGB?"{}} s\"aljer givetvis mer \"an 
\textit{"{}Hackare begick sj\"alvmord?"{}}

Denne Koch hade tillsammans med \textbf{Pengo} (Hans H\"ubner) och 
\textbf{Markus Hess} som medlemmar av hackargruppen \textbf{Leitstelle 511}, 
en grupp med tydlig politisk profil och f\"orsmak f\"or l\aa{}nga 
hackarn\"atter och drogorgier, lyckats komma \"over hemlig information och 
programvara via Internet. Markus var UNIX-expert och Pengo hj\"arnan bakom 
intr\aa{}ngen. Detta systematiska utforskande av Amerikanska 
f\"orsvarsinstallationer gick under kodnamnet "{}projekt Equalizer"{}. 
Equalizer, eller utj\"amnare p\aa{} svenska, kallades det efter den l\"att 
naiva id\'{e} hackarna hade om att genom sitt spionage j\"amna ut oddsen 
mellan \"ost och v\"ast i det kalla kriget. Detta var snarare en urs\"akt 
f\"or att spionera f\"or egen vinning \"an ett uttryck f\"or verkliga 
politiska intentioner. De tv\aa{} mest beg\aa{}vade hackarna i gruppen, Pengo 
och Markus, hackade mest f\"or n\"ojes skull och tj\"anade inte heller 
speciellt mycket p\aa{} det hela. Samtliga inblandade d\"omdes efter 
avsl\"ojandet till mellan 1 och 2 \aa{}rs f\"angelse -- villkorligt. Pengo 
friades helt eftersom han samarbetat med polisen.

Detta fall \"ar ett av de f\aa{} man k\"anner till d\"ar n\"atverkshackare 
tj\"anat pengar p\aa{} sin "{}hobby"{}. Normalt \"agnar man sig bara \aa{}t 
den h\"ar typen av hackande f\"or den intellektuella utmaningens skull eller 
f\"or de sociala apekterna med datakommunikation.

\textbf{Kevin Mitnick} \"ar en annan hackare som blivit mer eller mindre 
legendarisk. Han var ursprungligen phrekare och utvecklade en hittills 
o\"overtr\"affad talang i att manipulera s\aa{}v\"al telefonv\"axlar som 
datorer och m\"anniskor. Han \"ar urtypen f\"or den m\"orka sidans hackare: 
han stal k\"allkoden till \textbf{Digitals} operativsystem \textit{VMS 5.0} 
genom att ta sig in till deras utvecklingsavdelning genom tele- och 
datan\"atet. Han var h\"amndlysten och straffade de poliser och f\"oretag som 
motarbetade honom genom att ge dem fruktansv\"arda telefonr\"akningar eller 
sprida ut l\"ogner via telefon och fax. N\"ar polisen f\"ors\"okte sp\aa{}ra 
hans telefonsamtal visste han om det och kunde snabbt l\"agga p\aa{} luren, 
eftersom han hade hackat sig in i telefonbolaget \textbf{Pacific Bells} 
\"overvakningsdatorer. N\"ar han greps var han i full fart med att stj\"ala 
k\"allkoden till det inte helt obekanta dataspelet \textit{Doom}. 
(\textit{K\"allkod} \"ar den version av ett dataprogram som med l\"atthet kan 
l\"asas och modifieras av m\"anniskor. Efter en process som kallas 
\textit{kompilering} blir programmet l\"asbart endast f\"or datorer -- och 
hackare.)

Efter gripandet i december 1988 d\"omdes han till ett \aa{}rs f\"angelse och 
ett halv\aa{}rs rehabilitering. Han behandlades bl~a tillsammans med 
alkoholister f\"or sitt, som man sade, n\"astan sjukliga behov att hacka. den 
15 februari 1995 greps han igen, efter att ha jagats av en s\"akerhetsexpert 
vid namn \textbf{Tsutomu Shimomura} och en journalist som tidigare skrivit en 
bok om honom: \textbf{John Markoff}.

Mycket av publiciteten kring detta andra gripande var uppbl\aa{}st p\aa{} 
gr\"ansen till h\"axjakt. M\aa{}nga menade att Kevin inte alls var s\aa{} 
farlig som Markoff ville f\aa{} honom att framst\aa{}. Till saken h\"or att 
Shimomura och Markoff redan p\aa{} f\"orhand, dvs inna Kevin gripits, gjort 
upp om bok- och filmr\"attigheter till historien. Detta till trots har Kevin 
f\aa{}tt st\aa{} modell f\"or den "{}farliga"{} hackaren; k\"anslokall, 
h\"amndlysten och med en otrolig f\"orm\aa{}ga att manipulera m\"anniskor och 
telefonv\"axlar. Han var d\"aremot inte n\aa{}gon st\"orre stj\"arna p\aa{} 
att manipulera datorer -- d\"ar hade han m\aa{}nga \"overm\"an. V\"art att 
notera \"ar att Kevin aldrig s\aa{}lde vidare den information han kom \"over. 
Operativsystemet VMS ville han ha bara f\"or att kunna hacka b\"attre, och han 
samarbetade inte med organiserade brottslingar. Mitnick sitter i skrivande 
stund (1999) fortfarande i f\"angelse.

Denna typ av illegala intr\aa{}ng har glorifierats i filmer som \textit{War 
Games} (1983), \textit{Sneakers} (1992) eller TV-serien \textit{Whiz Kids} 
(1983--84), och just detta brottsliga hackande har ofta (helt felaktigt) 
ansetts som det enda hackare sysslar med. \"Aven i den svenska 
\textit{Dr\"ommen om Rita} (1992) f\"orekommer en romantiserad hackare i en av 
birollerna som n\aa{}got av en symbol f\"or det unga, nya och vilda; en modern 
Jack Kerouac som drar runt p\aa{} v\"agarna med sin dator. Hackaren 
framst\aa{}r d\"ar som v\aa{}r tids beatnik. En rolig detalj \"ar att hackaren 
ifr\aa{}ga kallar sig \textbf{Erik XIV}, precis samma pseudonym som en riktig 
hackare anv\"ande under ett par reportage i Aktuellt och Tidningen Z 1989 
d\"ar han ber\"attade hur han kunde lura kontokortsf\"oretag att betala 
telefonsamtal och varor fr\aa{}n utlandet. (Vilket han senare blev gripen och 
d\"omd f\"or.)

I sj\"alva verket \"ar det mycket f\aa{} datorintresserade ungdomar som 
h\"anfaller \aa{}t illegala aktiviteter. Inte desto mindre f\"orekommer det 
fortfarande, men det egentliga problemet \"ar att datasystemen \"ar f\"or 
d\aa{}ligt skyddade; ingen hackare orkar ta sig in i ett tillr\"ackligt v\"al 
skyddat system, \"aven om det \"ar teoretiskt m\"ojligt. Ingen lurar en 
tillr\"ackligt smart dator. De flesta intr\aa{}ng som sker hemligh\aa{}lls med 
st\"orsta sannolikhet av PR-sk\"al. S\aa{} vitt jag vet har t ex ingen bank i 
v\"astv\"arlden \textit{officiellt} r\aa{}kat ut f\"or f\"orluster pga den 
m\"orka sidans hackare, men \aa{}andra sidan: om jag var en bank och en 
hackare \"overf\"orde n\aa{}gra miljoner till sitt eget konto, skulle jag i 
s\aa{} fall vilja dra det inf\"or domstol s\aa{} att alla mina kunder fick 
veta hur os\"akert mitt datasystem var? Ett enkelt programfel i Sparbankens 
datasystem sommaren 1994 skapade sensationsartade rubriker, vad skulle d\aa{} 
inte en miljonst\"old av hackers kosta i goodwill? F\"ormodligen mer \"an vad 
man skulle kunna f\aa{} tillbaka genom att jaga dem. I s\aa{}dana fall \"ar 
det givetvis PR-riktigt att l\"agga locket p\aa{}, vilket man med stor 
sannolikhet ocks\aa{} i ett flertal fall har gjort.

Gr\"ansen mellan n\"atverkshackare och phreakare \"ar flytande. Man brukar 
s\"aga att en \textit{phreakare} utforskar datasystemen av sociala sk\"al, 
mest f\"or att skaffa sig gratis l\aa{}ngdistanssamtal f\"or att kunna snacka 
med sina kompisar, medan en intr\aa{}ngsben\"agen \textit{hackare} utforskar 
systemen mest f\"or deras egen skull, f\"or tjusningen i att lura tekniken. 
Fr\aa{}n phreakarna har man f\aa{}tt den anarkistiska yippieattityden och 
lusten att bryta ned systemen.

M\aa{}nga har med r\"atta ifr\aa{}gasatt samh\"allets allvarliga syn p\aa{} 
"{}hackning"{} dvs hobbydataintr\aa{}ng. Man har j\"amf\"ort hackarna med 
grottkl\"attrare som utforskar ett nytt land mer av nyfikenhet och f\"or 
utmaningens skull \"an f\"or egen vinning. Eftersom n\"atverken \"ar s\aa{} 
trassliga att ingen har n\aa{}gon karta p\aa{} dem, menar man att det finns 
ett helt nytt, outforskat territorium d\"arute, ibland kallat 
\textit{telerymd}, d\"ar elektroniska konversationer \"ager rum och som 
hackarna nyfiket kopplar sig fram igenom. Att j\"amf\"ora hackande med inbrott 
\"ar bara dumt. Vid ett inbrott uppst\aa{}r fysiska skador p\aa{} d\"orrar och 
l\aa{}s, och verkliga f\"orem\aa{}l stj\"als. En typisk hackare skadar inget 
vid intr\aa{}ngen (mycket f\aa{} hackare \"ar vandaler),\footnote{Att det 
finns hackare som verkligen \"ar ute efter att f\"orst\"ora \"ar ett faktum 
som st\"andigt understryks av s\"akerhetsexperter. Kom d\aa{} ih\aa{}g att det 
\"ar denna hotbild som \"ar deras levebr\"od.} och i den m\aa{}n han/hon 
stj\"al information \textit{kopierar} hon/han den bara. Originalhandlingarna 
f\"orsvinner inte. M\"ojligen stj\"al de n\aa{}gra \"oren elektricitet och 
sliter n\aa{}got p\aa{} maskinen de hackar sig in i, men med tanke p\aa{} den 
snabba avskrivningstakten f\"or datautrustning kan det knappast betraktas som 
f\"orlust. Varje dator som \"ar ansluten till Internet \textit{till\aa{}ter} 
f\"or \"ovrigt utomst\aa{}ende att anv\"anda datorn f\"or att s\"oka och 
f\"ormedla information.

Jag misst\"anker att det som skr\"ammer etablissemanget \"ar att man tar 
p\aa{} sig rollen som n\aa{}gon annan. Att man upptr\"ader som datachef utan 
att vara det, och \aa{}tnjuter de privilegier som detta inneb\"ar. Det 
v\"arsta av allt \"ar att man klarar uppgiften som dataexpert \textit{med 
glans}, och p\aa{} det viset f\"orl\"ojligar de dataexperter som f\"oretagen 
hyrt in f\"or dyra pengar. S\aa{}dant sticker i \"ogonen, speciellt som 
f\"oretagsv\"arlden i allm\"anhet och storf\"oretagsv\"arlden i synnerhet \"ar 
uppbyggd kring ett system av underf\"orst\aa{}dda statussymboler d\"ar varenda 
person sitter i toppen av sin egen lilla minihierarki. Att bete sig som 
n\aa{}got man inte \"ar betraktas som en d\"odssynd. (Minns Refaat El-Sayeds 
falska doktorstitel!)

F\"ord\"omandet av hackarna st\aa{}r inte i proportion till deras brottsliga 
handlingar, och straffsatserna \"ar ofta p\aa{} tok f\"or h\"oga. Detta har 
sin grund i en n\"astan paranoid r\"adsla f\"or det hackaren g\"or, och den 
etik han/hon anammat. Hackaren \"ar n\"amligen (liksom de flesta m\"anniskor) 
inte till naturen ond, \textit{definitivt} ingen f\"orh\"ardad brottsling, 
utan f\"oljer sitt hj\"artas r\"ost. Han/hon \"ar inte psykopatisk eller ute 
efter att s\aa{}ra eller stj\"ala fr\aa{}n andra m\"anniskor i traditionell 
bem\"arkelse. M\"ojligen vill hackaren stj\"ala andras hemligheter. Detta 
skr\"ammer. Mer om hackaretik och ideologi f\"oljer l\"angre fram.

Svenska n\"atverkshackare har inte funnits lika l\"ange som i Staterna, delvis 
beroende p\aa{} att Televerket \"anda fram till den 1 juli 1983 hade monopol 
p\aa{} de modem som fordras f\"or att ansluta sig till en dator \"over 
telen\"atet. Det f\"orsta fall jag k\"anner till var 1980 d\aa{} en student 
vid Chalmers tekniska h\"ogskola d\"omdes till 25 dagsb\"oter f\"or att ha 
manipulerat debiteringssystemet p\aa{} G\"oteborgs datacentral s\aa{} att han 
kunde utnyttja systemet gratis. Det f\"orsta fall som uppm\"arksammades av 
media var n\"ar Aftonbladets journalist \textbf{Lars Ohlson} efter att ha sett 
filmen War Games hyrde in ett par 17-\aa{}ringar, n\aa{}gra modem och 
n\aa{}gra datorer och f\"ors\"okte ta sig in i stockholms datacentral 
\textbf{QZ}. Operat\"orerna p\aa{} QZ undrade vad de h\"oll p\aa{} med, vilket 
ledde till att Ohlson greps och d\"omdes till b\"oter under h\"ogljudda 
protester fr\aa{}n bland annat Dagens Nyheter. De tre lyckades heller aldrig 
ta sig in i QZ, och syftet var att testa s\"akerheten. Den visade sig 
uppenbarligen vara mycket god... 1983.

I \#1 1984 av tidningen \textit{Allt om hemdatorer} rapporterade man om ett 
betydligt mer lyckat intr\aa{}ngsf\"ors\"ok. Med hj\"alp av en importerad 
Apple~II hade tv\aa{} ungdomar, 17 respektive 19 \aa{}r gamla, lyckats ta sig 
in i \textbf{DAFA-Spar}, statens person- och adressregister. \"Aven om 
DAFA-Spar inte inneh\aa{}ller n\aa{}gra hemligheter kan man l\"att 
f\"orest\"alla sig vad som kunnat h\"anda om exempelvis en utl\"andsk makt 
p\aa{} detta vis utan vidare kunnat h\"amta hem uppgifter om varenda svensk 
medborgare. DAFA-Spar var sj\"alva f\"orbluffade och tagna p\aa{} s\"angen av 
det intr\"affade. Ungdomarna, som var inspirerade av filmen War Games, hade 
\"aven lyckats ta sig in i G\"oteborgs Datacentral, Medicin-Data och 
Livsmedelsverkets datorer. Sj\"alva sade de att de beg\aa{}tt intr\aa{}nget 
f\"or att visa p\aa{} bristerna i s\"akerheten.\footnote{J\"amf\"or denna 
mentalitet med mottot f\"or Chaos Computer Club.}

De flesta svenska n\"atverkshackare tycks liksom sina amerikanska 
motsvarigheter ha arbetat \textit{solo}, dvs utan att organisera sig i 
grupper. Enligt uppgifter l\"ar m\aa{}nga av de f\"orsta svenska hackarna ha 
h\"amtat inspiration fr\aa{}n BBS:en \textit{Tungelstamonitorn} som drevs 
p\aa{} en ABC806-dator av socialinspekt\"or \textbf{Jan-Inge Fl\"ucht} i en 
Haninge utanf\"or Stockholm runt 1986--87. Basen bytte senare namn till 
\textit{Jinges TCL} och gjorde sig k\"and som en av de mest frispr\aa{}kiga 
och uppk\"aftiga svenska BBS:erna via amat\"ordatan\"atverket Fidonet.

1987 bildades den mest nambekanta gruppen \textbf{SHA} (Swedish Hackers 
Association) som underligt nog mest gjort sig k\"anda f\"or att ha irriterat 
frilansjournalisten och s\"akerhetskonsulten \textbf{Mikael Winterkvist} efter 
att denne f\"ors\"okt kartl\"agga spridningen av datavirus i Sverige.

Sj\"alva s\"ager sig SHA ha varit Sveriges st\"orsta och mest 
v\"alorganiserade hackargrupp. Andra s\"ager att de bara \"ar skr\"avliga 
Stockholmare med sj\"alvh\"avdelsebehov upp \"over \"oronen, vilket \"ar 
ganska intets\"agande eftersom n\"astan alla underjordiska hackare har ett 
astronomiskt sj\"alvh\"avdelsebehov. Ett av deras mest framg\aa{}ngsrika hack 
var n\"ar en av medlemmarna tog sig in i Sveriges Radios dator och var s\aa{} 
f\"ortrogen med systemet att han kunde \"andra i programtabl\aa{}erna om han 
ville. F\"or skojs skull bytte han ut Pontus Enh\"ornings l\"osenord och 
ringde upp honom och fick p\aa{} det viset en del publicitet.

SHA lyckades under sin aktiva tid ta sig in i ett flertal datorer runt om i 
Sverige, bl~a hos \textbf{SICS}, \textbf{KTH/NADA}, \textbf{ASEA}, 
\textbf{Dimension AB}, \textbf{S-E Banken}, \textbf{SMHI}, \textbf{OPIAB}, 
\textbf{DATEMA} och sist men inte minst: \textbf{FOA}. Inget av de angripna 
f\"oretagen eller myndigheterna har n\aa{}gon st\"orre lust att prata om det 
hela. B\aa{}de Polisen och flera f\"oretags egna s\"akerhetsgrupper visste 
exakt vilka SHA var, men kunde inte alltid bevisa vad de hade gjort. F\"or det 
mesta l\"at man dem bara h\aa{}llas, eftersom man ans\aa{}g sig ha 
\textit{"{}koll"{}} p\aa{} SHA. Man var inte r\"adda f\"or SHA, och det fanns 
ingen anledning att vara det heller, eftersom gruppen bestod av relativt 
sn\"alla hackare som inte var ute efter att f\"orst\"ora. F\"or det mesta 
ville de bara ha lite systemtid och \"oppna telelinjer. St\"angde man dem ute 
respekterade de det. Var man arrogant och auktorit\"ar i tonen mot SHA, blev 
de ganska sura och hotade med fruktansv\"ard vederg\"allning. Gruppen 
\aa{}talades under 1997 f\"or ett flertal dataintr\aa{}ng och d\"omdes till 
b\"oter och villkorliga straff. Medlemmarna har nu n\"astan undantagsl\"ost 
v\"albetalda jobb som s\"akerhetsexperter, konsulter, servicetekniker och 
liknande.

Sverige har \"aven utsatts f\"or angrepp av hackare fr\aa{}n utlandet. Den 
kanske mest v\"alk\"anda tidiga h\"andelsen var n\"ar ett par hackare fr\aa{}n 
Storbrittanien, \textbf{Niel Woods} och \textbf{Karl Strickland} k\"anda under 
pseudonymerna \textbf{Pad} och \textbf{Gandalf} som \textbf{8LGM} (\textit{8 
Little Green Men} eller \textit{the 8 Legged Groove Machine}) under julhelgen 
1990 tog sig in i det svenska Datapakn\"atet och Decnet d\"ar de med hj\"alp 
av ett dataprogram s\"okte av 22.000 abonnenter i jakt p\aa{} datorer att ta 
sig in i. I 380 fall lyckades de etablera kontakt. De b\aa{}da 
20-\aa{}ringarna d\"omdes 4 juni 1993 till vardera 6 m\aa{}naders f\"angelse 
f\"or dataintr\aa{}ng i 15 l\"ander. (De var f\"or \"ovrigt de f\"orsta som 
d\"omts p\aa{} grundval av den vid tillf\"allet nyskrivna engelska datalagen.) 
Innan man f\"ord\"omer Pad och Gandalf skall man ocks\aa{} veta att det var de 
som hackade sig in en av EU:s datorer och hj\"alpte till att avsl\"oja 
\textbf{Jacques Delors'} gener\"ost tilltagna representationskonto.

\section*{Hackade hemsidor och mailbomber}

Alla typer av hacking / cracking har \"okat lavinartat under senare delen av 
90--talet till f\"oljd av den enorma Internet-explosionen och gemene mans 
tillg\aa{}ng till n\"atanslutning. I och med att e-post och hypertext blivit 
de mest anv\"anda internetteknikerna har en stor m\"angd hackare riktat sina 
attacker mot just dessa i jakt p\aa{} uppm\"arksamhet. Den stora majoriteten 
av dessa hackare anv\"ander standardtekniker, vilket \"ar mycket enkelt d\aa{} 
m\aa{}nga av de st\"orre Internetleverant\"orerna haft, och fortfarande har 
mycket bristande s\"akerhet b\aa{}de betr\"affande e-post och 
hypertextutrymmen. Ett mycket illustrativt exempel p\aa{} detta \"ar Telia 
Nemesis som n\"amndes tidigare, och de flesta leverant\"orer har liknande 
svagheter. De enda som egentligen kan s\"agas ha godtagbar s\"akerhet idag 
\"ar banker, vissa storf\"oretag och datorklubbar som alla sedan tidigare har 
erfarenhet av tekniken.

Den f\"orst g\aa{}ngen det uppm\"arksammades att en hemsida blivit 
"{}hackad"{} (dvs att n\aa{}gon bytt ut eller f\"or\"andrat inneh\aa{}llet, 
sidan i sig \"ar uppenbarligen inget man hackar) var n\"ar Telias hemsida 
f\"or\"andrades den 17 mars 1996. Telia bytte namn till Felia och spred 
cannabis-propaganda. Det allra f\"orsta hacket var anonymt och det \"anda som 
\"andrats var logotypen och tv\aa{} bilder. Telia \"andrade snabbt tillbaka 
sidan till det ursprungliga utseendet. N\"ar sidan hackades f\"or andra 
g\aa{}ngen byttes bilden med texten \textit{"{}en annorlunda v\"arld, kom 
uppt\"ack den med oss"{}} -- Telias reklamslogan som varit textad tv\"ars 
\"over en jordglob -- ut mot en bild med samma text skriven \"over ett 
cannabisblad. Den andra g\aa{}ngen fanns det ocks\aa{} ett namn p\aa{} 
hackarna: \textbf{Kevin Mitnick Liberation Front}. Missn\"ojet med Telias 
h\"oga Internetavgifter och monopolst\"allning hade j\"ast en l\"angre tid, 
speciellt i m\aa{}ng h\"ogljudda debatter i olika nyhetsgrupper. Den f\"orsta 
v\aa{}gen hemsidehack k\"annetecknades just av att hackarna utnyttjade sin 
kunskap f\"or att g\"ora sin r\"ost h\"ord i olika fr\aa{}gor som intresserade 
hackare.

Bland andra hack som skedde detta \aa{}r m\"arks ett flertal angrepp p\aa{} 
\textbf{Livets Ord} av en hackare under pseudonym \textbf{Ivil h4x0r}, d\aa{} 
sidan upprepade g\aa{}nger bytte namn till \textit{"{}D\"odens Ord"{}}. 
F\"orsta g\aa{}ngen r\"orde det sig om en relativt enkel \"andring, men 
uppm\"arksamheten gjorde Ivil h4x0r energisk och upprepade attacken. Andra 
g\aa{}ngen designades Livets Ord om till en satanistisk sida med hela boken 
\textit{Paradise Lost} inl\"ankad, och tredje g\aa{}ngen p\aa{} ett smurftema. 
Andra svenska hackargrupper som \"andrade hemsidor detta \aa{}r var 
\textbf{Border Liners} (hackade bl a \textit{Finanstidningen}) och 
\textbf{Swedish Internet Terrorist Enterprise} (S.I.T.E).

Under 1996--97 r\"orde det sig s\aa{} gott som uteslutande om hack i syfte att 
lyfta fram hackarkulturen och dess hj\"altar. Den kanske mest lyckade attacken 
av detta slag skedde den 13 September 1998, d\aa{} \textbf{New York Times} 
(John Markoffs arbetsgivare) hemsida hackades och utflippade, humoristiska 
budskap blandat med allvar placerades \"over hela sidan. Gruppen \textbf{HFG} 
(Hacking For Girlies) sade sig ligga bakom, och skrev raljerande saker som:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{Eftersom vi nu \"ar Internetterrorister s\aa{} har vi 
kommit p\aa{} att vi m\aa{}ste beg\"ara gisslan eller n\aa{}t. S\aa{} ge hit 
104 brudar, 6 miljarder i tidningsprenumerationer och kanske en tryckpress, 
typ. Inte f\"or att ni snubbar vet vad seri\"os journalistik \"ar i vart fall. 
Korkade horor.}\end{quotation}

\noindent{}Den mest p\aa{}tagliga effekten av detta var att en stor m\"angd 
skickliga hackare b\"orjade intressera sig f\"or politiska fr\aa{}gor. Somliga 
nya hackare b\"orjade ocks\aa{} vid denna tid l\"ara sig hacka i det enda 
syftet att anv\"anda sina kunskaper i politiska syften. Tidigare kunde en 
hackare ange orsaker som att man varit uttr\aa{}kad p\aa{} d\aa{}liga 
TV-program som motivering bakom ett intr\aa{}ng. Ofta handlade det bara om att 
upplysa innehavarna om att de hade d\aa{}lig dators\"akerhet, bland annat 
hackades lundaf\"oretaget \textbf{Netch} upprepade g\aa{}nger f\"or att visa 
p\aa{} den l\aa{}ga s\"akerheten.

Den mest k\"anda svenska aktionen av detta slag \"ar utan tvekan attacken mot 
CIA den 19 september 1996, d\aa{} CIA:s huvudsida i USA \"andrades i en 
sympatiaktion f\"or SHA (se ovan). Detta skedde under p\aa{}g\aa{}ende 
r\"atteg\aa{}ng. Gruppen \textbf{Power Through Resistance} menade att de 
k\"arande parterna i m\aa{}let (via \aa{}klagare Bo Skarinder) lj\"og om vad 
SHA egentligen hade gjort och att r\"atteg\aa{}ngen d\"arf\"or var 
or\"attvis.\footnote{Jag anklagades personligen f\"or att ha genomf\"ort 
aktionen av tv\aa{} mindre belevade reportrar p\aa{} Svenska Dagbladet. Jag 
gjorde det inte. Det \"ar inte bara det att jag inte klarar av en s\aa{}dan 
sak, utan jag skulle definitivt f\"ort ut ett annat budskap om jag f\aa{}tt en 
s\aa{}dan chans att tala till v\"arlden. Det kanske kan vara intressant f\"or 
l\"asaren att veta att man insinuerade att denna bok var en hackarmanual som 
l\"arde folk att genomf\"ora dylika aktioner. (Vilket inte heller 
st\"ammer...)} Ett annat fall som ledde till sympatiaktioner var n\"ar 
\textbf{Joel Eriksson} \aa{}talades och f\"alldes f\"or intr\aa{}ngsf\"ors\"ok 
p\aa{} reklambyr\aa{}n \textbf{Spray} den 13 december 1996. De flesta hackare 
ans\aa{}g att Eriksson utsatts f\"or en komplott arrangerad av \textbf{Svante 
Tidholm}\footnote{Svante Tidholm, k\"and internetpersonlighet och bror till 
journalisten Po Tidholm. F\"orfattare till boken \textit{Loser}, och liknad 
vid \textit{"{}en svensk Justin Hall"{}}.} och ett antal andra personer p\aa{} 
Spray, som gick ut p\aa{} att f\"oretaget ville "{}s\"atta dit en hacker"{} 
s\aa{} att man sedan kunde skryta med sin storslagenhet. Spray \aa{}sin sida 
menade att Eriksson f\"or det f\"orsta gjort intr\aa{}ng i Sprays maskiner, 
och f\"or det andra utsatt f\"oretaget f\"or utpressning. Som bevis f\"or 
utpressningen hade man med sig en kassett fr\aa{}n ett arrangerat m\"ote med 
Eriksson d\"ar denna skrivit kontrakt om s\"akerhetskonsultation. 
Tingsr\"atten ogillade anklagelsen om utpressning -- denna \aa{}talspunkt var 
direkt l\"ojlig -- men f\"allde honom f\"or 
datorintr\aa{}nget,\footnote{Eriksson f\"alldes j\"amte 21\S{} Datalagen, som 
upph\"avts tre veckor f\"ore r\"atteg\aa{}ngen. Hur detta g\aa{}tt till \"ar 
f\"or mig en g\aa{}ta.} eftersom han inte kunde bevisa att han haft 
tillst\aa{}nd fr\aa{}n Tidholm att genomf\"ora intr\aa{}ngen. \"An idag 
st\aa{}r ord mot ord mellan Tidholm och Eriksson om den saken.

Som en sympatiaktion f\"or Eriksson genomf\"ordes ett flertal hack, det mest 
v\"alk\"anda mot \textbf{Aftonbladet}, d\aa{} tidningen bytte namn till 
\textit{Aftonpressen}, en text lades upp d\"ar det sades att tidningen skulle 
g\aa{} ihop med Expressen, j\"amte en gravsten \"over Spray. Hacket hade 
genomf\"orts av en hackare i L\"oddek\"opinge utanf\"or Lund som sp\aa{}rades, 
\aa{}talades och d\"omdes att betala 20.000 kronor f\"or detta. Sidan var 
underskriven med \textbf{VMM} och hackaren i fr\aa{}ga sade sig ha f\aa{}tt 
text och grafik fr\aa{}n en annan, f\"or honom ok\"and person.

Vi ser allts\aa{} en tydlig trend av aktioner i sympati med olika hackare, men 
med alltmer politiska undertoner, framf\"or allt r\"orande r\"attss\"akerheten 
f\"or hackare. Ett otal andra liknande hack har genomf\"orts under slutet av 
90--talet, i allt mer politiserade syften. Vissa hack har till och med 
f\aa{}tt karakt\"aren av elektronisk krigf\"oring.\footnote{Den f\"oljande 
texten \"ar en bearbetad variant av min artikel "{}Hacktivism"{} fr\aa{}n 
tidningen \textit{Yelah}, \#3 1999, som ocks\aa{} publicerades i tidningen 
\textit{S\"akerhet och Sekretess.}}

Redan under det tidiga 90-talet h\"orde man talas om\textbf{Internet 
Liberation Front} (\textbf{ILF}) som tydligen hade f\"ors\"okt ut\"ova 
terroraktioner p\aa{} Internet f\"or att beh\aa{}lla den anarkistiska 
strukturen p\aa{} n\"atet och h\aa{}lla de inflytelserika f\"oretagen s\aa{} 
l\aa{}ngt borta som m\"ojligt. Men i praktiken var den enda som drabbats ILF 
journalisten \textbf{Joshua Quittner} som skrev en bok om hackargruppen 
\textit{Masters of Deception} med samma titel. Antagligen var hackarna inte 
n\"ojda med hur de portr\"atterades i boken, och det hela \"ar snarare att 
betrakta som en personlig vendetta \"an en allvarligt menad politisk aktion. 
Terrorn bestod i att Quittners elektroniska postl\aa{}da och hela hans lokala 
Internet-leverant\"ors dator dr\"anktes med information tills de kroknade. 
Dessutom vidarekopplades hans telefon till en r\"ostbrevl\aa{}da som \"oste ur 
sig of\"orsk\"amdheter. Strax efter\aa{}t publicerade tidningen \textit{Wired} 
ett utdrag ur boken, varefter \"aven de fick uppleva informationsterrorn. 
D\"arav publiciteten.

Den kanske mest k\"anda rent politiska hackargruppen b\"orjade sin aktivitet 
1997, och heter \textbf{Electronic Disturbance Theater}. Gruppen sympatiserar 
med Zapatisterna i Mexico och har vid ett flertal tillf\"allen utsatt 
officiella Mexikanska websiter, i synnerhet presidenten Ernesto Zedillos 
personliga site, f\"or s\aa{} kallad DoS (Denial-of-Service)-attacker. Dessa 
g\aa{}r till p\aa{} s\aa{} vis att man p\aa{} ett givet klockslag uts\"atter 
maskinen som har hand om siten f\"or s\aa{} m\aa{}nga anrop att den g\aa{}r 
p\aa{} kn\"a av belastningen eller helt kraschar p\aa{} grund av minnesbrist.

Dessa DoS-attacker koordineras genom internationellt samarbete och 
p\aa{}minner mycket om en digital ockupation eller demonstration. N\"ar man 
f\"ors\"okte angripa Pentagon med dessa metoder svarade det amerikanska 
f\"orsvaret med moteld: man blockerade helt anrop fr\aa{}n datorer som gjorde 
DoS-attacker. F\"ormodligen anv\"andes h\"ar en programvara utvecklad f\"or 
att detektera och stoppa EDT:s FloodNet-program.

EDT har metodiskt utsatt mexikanska myndigheter, f\"oretag som g\"or aff\"arer 
med Mexico, Pentagon m~fl f\"or flera v\"alorganiserade angrepp. Denna typ av 
DoS-attacker \"ar i princip lagliga -- det \"ar lite av tanken med en website 
att man skall f\aa{} beg\"ara hur m\aa{}nga sidor som helst fr\aa{}n den. 
Andra sympatis\"orer har handgripligen gjort intr\aa{}ng i mexikanska siter, 
som den i Mexico baserade gruppen \textbf{X-ploit} som i augusti 1998 bytte ut 
presidentens portr\"att mot en bild p\aa{} Emilio Zapata. X-ploit tillh\"or en 
slags gr\"anslandsgrupper, dit \"aven de v\"alk\"anda Cult of the Dead Cow 
h\"or, de \"ar inte prim\"art politiska, men g\"or politiska aktioner och 
politiska uttalanden n\"ar de f\aa{}r m\"ojligheten.

Indonesiska siter har utsatts f\"or ett flertal attacker med b\"orjan den 10 
februari 1997 p\aa{} initiativ av gruppen \textbf{PHAiT} (Portugese Hackers 
Against Indonesian Tyrrany). Vid den f\"orsta attacken som riktades mot det 
indonesiska utrikesdepartementet byttes den ordinarie sidan ut mot en d\"ar 
texten "{}V\"alkommen till utrikesdepartementet f\"or fascistrepubliken 
Indonesien"{}, och en f\"orvanskad bild av Indonesiens utrikesminister Ali 
Akitas gjorde ett "{}fuck off"{} tecken till bes\"okarna. Anledningen till 
attackerna \"ar givetvis Indonesisens brutala ockupation av \"Osttimor.

I n\"asta v\aa{}g, den 18 januari 1997, attackerades nio siter samtidigt, 
s\aa{}v\"al officiella som f\"oretags\"agda, och bes\"okare v\"alkomnades till 
indonesiens "{}grymma, v\aa{}ldsamma och korrupta polismyndighet"{}. Vid den 
sista attacken den 22 November 1997 genomf\"ordes ett mer militant attentat -- 
f\"orutom att f\"orvanska hemsidorna valde PHAiT att helt radera 
inneh\aa{}llet p\aa{} alla datorer tillh\"ornande regeringen som de kom in i. 
Totalt rensades 26 datorer helt fr\aa{}n inneh\aa{}ll, bland dem bl~a 
mailservrar. P\aa{} tv\aa{} maskiner tillh\"orande f\"oretag n\"ojde man sig 
med att \"andra utseendet p\aa{} de hemsidor som lagrades i maskinerna.

Inte heller den enorma diktaturen \textbf{Kina} g\aa{}r s\"aker p\aa{} det 
digitala slagf\"altet. Den f\"orsta k\"anda attacken mot kinesiska datorsystem 
i politiska syften skedde den 26 oktober 1998. Det var efter att Kinas 
regering kungjort att man satt upp en site f\"or "{}Human Rights"{}. Sidan 
hackades av Bronc Buster och Zyklon fr\aa{}n gruppen \textbf{Legions of the 
Underground}. Den nya texten gjorde narr av Kinas patetiska f\"ors\"ok att 
st\"odja kampen f\"or m\"anskliga r\"attigheter med en ilsken kommentar:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Kinas folk har inga r\"attigheter \"over huvud taget, 
allra minst m\"anskliga r\"attigheter. Jag fattar inte att v\aa{}rt lands 
regering [USA, \"oa] handlar med dem. De censurerar, m\"ordar, torterar, 
leml\"astar och g\"or allt vi tog f\"or givet l\"amnade jorden under 
medeltiden"{}}\end{quotation}

\noindent{}Sidan refererade ocks\aa{} till den or\"attvisa behandlingen av 
Kevin Mitnick och l\"ankade till Amnesty Internationals kinainformation. Samma 
hackare gjorde sedan en andra attack den 1 december mot Tijanins 
informationsn\"atverk f\"or vetenskap och teknologi med anledning av att en 
kinesisk man vid namn Lin Hai d\"omts till livstids f\"angelse f\"or att ha 
kommunicerat med regimskritiska exilkinesiska medier i USA. Man kritiserade 
ocks\aa{} f\"oretaget SUN Microsystems som installerat 90\% av de datorsystem 
som anv\"ands av den kinesiska regimen. Det var sedan l\"ange k\"ant att kinas 
post- och telekommunikationsministerium censurerade vissa delar av Internet 
f\"or Kinas c:a 250.000 Internetanv\"andare. Censuren riktas mot siter som 
inneh\aa{}ller s\aa{}dant som ministeriet finner politiskt och moraliskt 
f\"orkastligt. Gruppen h\"avdade vid intr\aa{}nget i december att man 
ocks\aa{} konfigurerat om de kinesiska datorer som filtrerade folkets 
tillg\aa{}ng till information, s\aa{} att allt gick igenom utan urskiljning

Ett annat angrepp mot Kina skedde den 10 januari 1999. D\aa{} var det 
\aa{}terigen centret f\"or studier av m\"anskliga r\"attigheter som drabbades. 
Denna g\aa{}ng var det NIS (Network Intrusion Specialists) som l\aa{}g bakom. 
Budskapet var denna g\aa{}ng mycket mer humoristiskt och p\aa{}minde mycket om 
aktionen mot New York Times som n\"amndes tidigare. Hackarna kallade kinas 
ledare f\"or "{}en hoper hundra\aa{}riga idioter"{}, och man n\"amnde 
ocks\aa{} orimligheten i den d\"odsdom som kina utf\"ardat mot tv\aa{} 
kinesiska hackare som stulit 200.000 Yuan med hj\"alp av datorer. Vid det 
h\"ar laget hade en hel handfull olika grupper metodiskt b\"orjat angripa 
Kina.

Efter att den n\"amnda gruppen Legions of the Underground deklarerat 
"{}informationskrig"{} mot Kina och Irak och f\"orklarat sig beredda att 
utf\"ora direkta sabotage mot dessa l\"anders datorsystem, reagerade m\aa{}nga 
hackare av den "{}gamla skolan"{} mycket negativt och tidningarna 2600 och 
Phrack samt grupperna Chaos Computer Club, Cult of the Dead Cow, !Hispahack, 
L0pht, Pulhas och Toxyn skrev under ett upprop d\"ar denna aggressiva strategi 
starkt f\"ord\"omdes. Man menade att ingen vann n\aa{}got p\aa{} att ett lands 
informationsinfrastruktur skadas, och att detta bara skulle leda till att 
hackare ytterligare demoniserades.

Den mest k\"anda svenska politiska n\"ataktivistgruppen \"ar utan tvekan 
\textbf{Djurens Befrielsefronts Internetavdelning}.\footnote{Djurens 
Befrielsefront \"ar en militant organisation f\"or djurens r\"attigheter, 
bildad efter den engelska f\"orebilden Animal Liberation Frontline. I 
massmedia kallas medlemmarna "{}militanta veganer"{}, eftersom de flesta av 
medlemmarna endast lever p\aa{} mat fr\aa{}n v\"axtriket i sympati med 
djuren.} Denna bildades i mitten av september 1998, och under oktober inledde 
man den omfattande operationen \textit{"{}Close-Down"{}} som riktades mot 
Smittskyddsinstitutet (SMI). Anledningen till aktionen \"ar 
Smittskyddsinsitutets omfattande och enligt m\aa{}nga bed\"omare (inklusive 
Nordiska riksf\"orbundet mot pl\aa{}gsamma djurf\"ors\"ok) helt on\"odiga 
djurf\"ors\"ok. Angreppen inleddes med ett antal mailbombningar mot SMI d\aa{} 
n\aa{}gra tusen brev \aa{}t g\aa{}ngen skickades f\"or att \"overbelasta SMI:s 
mailserver, den dator som hanterar brevtrafiken.

Den 16 oktober lanserades s\aa{} operation Close-Down officiellt, och 20.000 
brev skickades till b\aa{}de SMI och Karolinska Institutet (Karolinska 
Institutet samarbetar med SMI). Breven inneh\"oll en uppmaning till KI att 
bryta samarbetet med SMI. Detta samordnades med verkliga demonstrationer 
utanf\"or SMI:s lokaler i Stockholm och fick mycket stort genomslag i svensk 
dagspress som lanserade begrepp som "{}Informationskrig"{} f\"or f\"orsta 
g\aa{}ngen. I januari inleddes aktioner av den typ som Electronic Disturbance 
Theater tidigare anv\"ant i form att internationellt koordinerade DoS-attacker 
f\"or att \"overbelasta SMI:s webserver.

F\"orutom dessa stora och v\"alk\"anda attacker sker st\"andigt en m\"angd 
mindre angrepp av politisk karakt\"ar. De f\"orsta k\"anda politiska 
hackningarna utf\"ordes utan tvekan av tyska \textbf{Chaos Computer Club}, som 
bland annat avsl\"ojade omfattningen av det tyska atomenergiprogrammet i 
samband med Tjernobylolyckan redan 1986. Forskningscentra f\"or k\"arnkraft 
\"ar f\"or \"ovrigt numera tacksamma m\aa{}ltavlor f\"or hackare, gruppen 
\textbf{Milw0rm} attackerade Bhabhas forskningscenter f\"or atomenergi i 
Mumbai och stal data dem 2:a juni 1998 i protest mot Indiens k\"arnvapenprov i 
b\"orjan av maj. Den stulna datan skall ha inneh\aa{}llit geologiska m\"atdata 
och isotopv\"arden h\"arh\"orande fr\aa{}n atomvapentesterna. En liknande 
aktion utf\"ordes ocks\aa{} strax d\"arefter mot en turkisk anl\"aggning.

Till \"ovriga politiska attacker kan r\"aknas demoleringen av \textbf{Ku Klux 
Klans} hemsida i slutet av januari i \aa{}r samt ett liknande angrepp mot 
\textbf{White Pride} i februari (b\aa{}da utf\"orda av gruppen \textbf{Hackers 
Against Racist Parties}), angreppet p\aa{} US Army i Tyskland av tyska hackare 
i protest mot de atombomber USA placerat i landet, uppsp\aa{}randet och 
angivandet av barnpornografidistribut\"orer av gruppen \textbf{Ethical Hackers 
Against Pedophilia} (senaste k\"anda aktionen skedde den 10 januari 1999), ett 
angrepp fr\aa{}n gruppen \textbf{E-pROM} den 22 mars med arga kommentarer om 
IT-industrins kontrollnoja betr\"affande Operativsystem och MP3-filer, hack av 
den Chilenska regeringens site i protest mot Pinochet den 12 december 1998 
osv.

Ett antal aktioner av "{}spam"{}-typ har ocks\aa{} genomf\"orts i politiskt 
syfte, exempelvis den nationalistiska organisationen Nordlands massutskick 
till alla Algonets kunder 1997. Dessa olika typer av riktat politiska aktioner 
tenderar att \"oka, men metoderna blir allt mer banala och det \"ar alltmer 
s\"allan n\aa{}gra "{}riktiga"{} hackare ligger bakom, snarare r\"or det sig 
om politiska aktivister med visst datorintresse.

\section*{Virushackare}

Datavirus \"ar st\"andigt p\aa{} tapeten. Detta sp\"annande omr\aa{}de \"ar 
fortfarande en tacksam k\"alla f\"or publicitet i tidningar och tidskrifter. 
Speciellt uppm\"arksammade var exempelvis viruset \textbf{Michelangelo} tiden 
f\"ore den 6 mars 1992, eller det riktigt farliga \textbf{CIH} (\"aven k\"ant 
som \textbf{Chernobyl}) under 1999. Michelangelo troddes kunna orsaka stora 
skador p\aa{} data och datorer runt om i v\"arlden. Farh\aa{}gorna visade sig 
vara minst sagt \"overdrivna: det h\"ande i princip ingenting. Man tog det som 
ett tecken p\aa{} att varningarna i massmedia varit effektiva och tesen 
bevisade s\aa{} att s\"aga sig sj\"alv. Fr\aa{}gan \"ar om 
Michelangelo-viruset n\aa{}gonsin var ett hot. CIH var och \"ar i skrivande 
stund ett mycket farligare virus. Det har raderat tusentals h\aa{}rddiskar och 
saboterar \"aven datorns grundinst\"allningar. F\"orlusterna och tragedierna 
till f\"oljd av CIH har varit enorma.

Datavirus \"ar sm\aa{} dataprogram, och precis som alla andra dataprogram \"ar 
de tillverkade av m\"anniskor. De hackare som sl\aa{}r sig in p\aa{} 
virustillverkning utm\aa{}las som de v\"arsta av skurkar bland hackare, endast 
intresserade av att f\"orst\"ora f\"or andra. Man har framlagt lagf\"orslag 
som inneb\"ar att s\aa{}v\"al tillverkning som spridning av datavirus skall 
kriminaliseras, men det verkar inte ha blivit mycket med detta. I USA \"ar det 
dock illegalt att framst\"alla sk "{}destruktiv programvara"{}.

De f\"orsta virusen av modern typ (som exempelvis Michelangelo), de sk 
\textit{l\"ank- och bootvirusen} d\"ok upp i b\"orjan och mitten av 80-talet. 
M\aa{}nga av de f\"orsta virusen tillverkades i \textit{Bulgarien} av alla 
st\"allen, och det var d\"ar den f\"orsta BBS:en inriktad p\aa{} enbart 
virusbyte och virusdiskussioner d\"ok upp: \textit{Virus Exchange}. Enligt 
uppgift skall detta ha berott p\aa{} att \"ostblocket under n\aa{}gon fas av 
det kalla kriget fick f\"or sig att tillverka virus f\"or elektronisk 
krigf\"oring. Bulgarien \"ar k\"ant f\"or sina skickliga datateknologer, 
mycket tack vare att landet tillverkade kopior av amerikanska Apple-II 
datorer, s\aa{} det var naturligt att detta elektroniska vapen skulle 
tillverkas d\"ar. M\aa{}nga bulgariska studenter kom p\aa{} det viset i 
kontakt med statsfinansierad virusprogrammering och fortsatte sedan utveckla 
virus som en hobby. Mest framtr\"adande av dessa studenter \"ar \textbf{Dark 
Avenger}, som idag har uppn\aa{}tt kultstatus bland virushackare.

De individuella l\"ank- och bootvirusen har olika egenskaper, men gemsamt har 
de alla att de \textit{sprider sig} - och det effektivt. De flesta \"ar 
skrivna av hackare, och alla virus \"ar inte destruktiva. Datavirus har av 
framst\aa{}ende forskare som \textbf{Stephen B Hawking} klassats som levande 
liv i en elektronisk v\"arld (dvs telerymden). Det \"ar i s\aa{} fall den 
f\"orsta livsform som skapats helt och h\aa{}llet av m\"anniskor.

En del virushackare \"ar bara vanliga hobbyhackare som f\aa{}tt f\"or sig att 
g\"ora virus, andra \"ar n\"atverkshackare som intresserat sig f\"or virus. 
Ett forum f\"or amerikanska virustillverkare var under en period den 
elektroniska tidningen \textbf{40hex} (namngiven efter en funktion i 
operativsystemet p\aa{} IBM PC) som framf\"or allt listade hela virusprogram 
och redog\"or f\"or virustekniker, men \"aven rapporterade om politiska och 
marknadsm\"assiga aspekter p\aa{} virus. Den gavs ut av virushackargrupperna 
\textit{Phalcon} och \textit{SKISM} (Smart Kids Into Sick Methods). Ett 
modernare media f\"or virusmakare \"ar tidningen \textbf{VDAT}.

Det \"ar synd att p\aa{}st\aa{} att virustillverkare enbart \"ar ute efter att 
f\"orst\"ora. F\"or det mesta r\"or det sig om \textit{graffittifenomenet}, 
man vill se sitt namn p\aa{} s\aa{} m\aa{}nga sk\"armar som m\"ojligt, och man 
vill l\"asa i tidningarna om vad ens virus st\"allt till med. Man vill bli 
n\aa{}got. Att tillverka ett virus \"ar dessutom en intellektuell utmaning som 
fordrar relativt djupa kunskaper i programmering. Virushackarna \"ar 
f\"ormodligen de mest intellektuella hackarna n\"ast efter h\"ogskolehackarna. 
I de fall man \"ar ute efter att f\"orst\"ora \"ar det samma gamla 
yippieattityd fr\aa{}n phreakarna som dyker upp. Virushackaren \"ar den 
fascinerande m\"anniska som uppst\aa{}r d\aa{} en yippieanarkist och en 
ordningssam programmerare m\"ots i en och samma person. Till saken h\"or att 
virus uteslutande skrivs i assemblerspr\aa{}k - det sv\aa{}raste och mest 
komlicerade dataspr\aa{}k man kan ge sig p\aa{}. Ingen virushackare har 
s\aa{}vitt jag vet n\aa{}gonsin tj\"anat pengar p\aa{} att tillverka ett 
virus.

Virushackarna hyser n\aa{}gon form av hatk\"arlek till \textbf{John 
McAfee}\footnote{Grundare av antivirusf\"oretaget McAfee Associates.} och 
andra personer och f\"oretag som tillverkar program som tar bort virus 
fr\aa{}n datorer som infekterats. Innan McAfee b\"orjade jobba med datavirus 
livn\"arde han sig p\aa{} att s\"alja medlemskort i en f\"orening som intygade 
att medlemmarna var AIDS-fria, s\aa{} nog hade han erfarenhet av virus alltid. 
Det har antytts att hans f\"oretag skulle underbl\aa{}st virusproduktion 
eftersom det i princip var livsn\"odv\"andigt f\"or dem att nya virus 
st\"andigt d\"ok upp. F\"oretaget fungerar n\"amligen s\aa{} att man, liksom 
de flesta moderna antivirusf\"oretag, lever p\aa{} att \textit{uppdatera} 
programmen efterhand, dvs p\aa{} att anpassa dem till de nya virustyper som 
st\"andigt dyker upp. N\"ar John McAfee s\aa{}lde AIDS-f\"ors\"akringar 
jobbade han enligt ett liknande system. Han anklagades ocks\aa{} f\"or att 
underbl\aa{}sa r\"adslan f\"or viruset Michelangelo 1992.

Datavirus kan dessutom betraktas som konst. Ett datavirus \"ar ett dataprogram 
som alla andra, och enligt lagen om upphovsr\"att inneh\aa{}ller varje 
nyskapande dataprogram ett konstn\"arligt element. Att det fordras vilja, 
anstr\"angning och fantasi f\"or att skapa ett virus \"ar uppenbart. T\"ank, 
att samtidigt som dessa datachefer och systemvetare k\"ampar sig 
f\"ord\"arvade f\"or att f\aa{} datasystemen att fungera smidigt och 
ordentligt, med varje siffra p\aa{} sin r\"atta plats, finns det n\aa{}gra 
sm\aa{} ligister som sitter och framst\"aller dataprogram som \"ar avsedda att 
orsaka det \textit{rakt motsatta}, dvs kaos, oordning, \"odel\"aggelse. Det 
fordras inte mycket insikt i branchen f\"or att f\"orst\aa{} det roliga i 
detta. Virusmakarna retas med det n\"astan sjukliga ordningssinnet inom 
f\"oretag och myndigheter. Det kan mycket v\"al ses som en protest mot en 
n\"armast \textit{fascistoid} \"onskan om kontroll, ordning och reda.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}F\"or somliga \"ar vi som demoner, f\"or andra som 
\"anglar} (...) \textit{V\"alsignad \"ar den som inget v\"antar, f\"or han 
kommer inte att bli besviken"{}}

(Ur k\"allkoden till viruset \textit{Dark Avenger} av den bulgariske 
virushackaren med samma namn.)

\end{quotation}

\noindent{}Den mest k\"anda svenska virushackaren g\aa{}r under namnet 
\textbf{Tormentor}. Under 1992 bildade han ett l\"ost sammanh\aa{}llet 
n\"atverk av svenska virushackare under namnet \textit{Demoralized Youth} 
(demoraliserad ungdom). Tormentor h\"orde till den relativt lilla grupp 
hackare som fattat tycke f\"or virustillverkning, och etablerade kontakt med 
andra svenska ungdomar med samma intresse. Bland annat kom han i kontakt med 
en 13-\aa{}ring som hade samlat p\aa{} sig ett hundratal virus och \"aven 
h\"amtade nya fr\aa{}n den n\"amnda BBS:en \textit{Virus Exchange} i 
Bulgarien. Under senh\"osten spred han sitt virus p\aa{} olika BBS:er i 
G\"oteborg, och kunde sedan se hur svallv\aa{}gorna bredde ut sig \"over hela 
Sverige med heta diskussioner p\aa{} Fidonet som f\"oljd.

N\aa{}gon kom p\aa{} ett s\"att att stoppa Tormentors virus. Han \"andrade 
p\aa{} det och spred ut det en g\aa{}ng till. Det stoppades igen. Processen 
upprepades 5 g\aa{}nger innan Tormentor tr\"ottnade p\aa{} att st\"andigt 
\"andra och sprida viruset. I en intervju f\"or Jan Freese och Sten Holmberg 
sade han: \textit{"{}Ett datavirus \"ar ett vapen. Ett oerh\"ort kraftigt 
vapen. Att \"aga, eller tillverka ett virus, ger samma hisnande k\"ansla som 
att h\aa{}lla i en revolver eller ett spr\"ang\"amne. Virusets makt ger mig 
styrka."{}}

Efter\aa{}t konstaterade han att viruset egentligen hade flera fel. Han hade 
bara testat det mot McAfees ViruScan, det hade ett flertal programfel, och 
v\"arst av allt - det var \textit{inte} destruktivt! S\aa{} talar en sann 
sabot\"or. Tormentor \"ar virushackaren i ett n\"otskal, f\"ormodligen 
ocks\aa{} en evig svensk legend p\aa{} omr\aa{}det. Redan fr\aa{}n f\"orsta 
b\"orjan var han i kontakt med SHA, och l\aa{}g i st\"andig fejd med 
\textbf{Mikael Winterkvist} p\aa{} f\"oretaget Computer Security Center / 
Virus Help Center.

\medskip{}

\noindent{}Bland andra k\"anda virus finns den sk \textit{trojanska h\"asten} 
\textbf{AIDS}. (Trojanska h\"astar \"ar virus som \textit{infiltrerar} 
fr\"ammande datorer eller datan\"atverk.) AIDS \"ar ett program som skickades 
ut gratis till f\"oretag \"over hela jorden efter en internationell konferens 
om AIDS-problemet i London, och som utger sig f\"or att inneh\aa{}lla 
information om AIDS. N\"ar man k\"or programmet l\aa{}ser det datorns 
h\aa{}rddisk och man uppmanas betala ett visst belopp till ett konto i Panama. 
D\"ar kan man snacka om elektronisk utpressning. Detta virus har dock inget 
med hackare att g\"ora, det skapades av en man vid namn \textbf{Joseph Papp}, 
som inte kunnat st\"allas till svars f\"or handlingarna eftersom r\"atten 
asn\aa{}g honom vara "{}ej psykiskt tillf\"orlitlig"{}.

Tv\aa{} andra trojanska h\"astar som fick viss publicitet under 1998--99 var 
\textit{Netbus} (utl\"ases "{}bus p\aa{} n\"atet"{}, en svengelsk ordlek) 
skrivet av \textbf{Carl-Fredrik Neikter} i V\"axj\"o, och \textit{Back 
Orifice}\footnote{Ordlek med Microsofts produktsvit Back Office, vari Windows 
NT server, mailservern Exchange, databasmotorn SQL Server m fl program 
ing\aa{}r.} (ung "{}bakre \"oppning"{}) av den amerikanska hackargruppen 
\textit{Cult of the Dead Cow} (CDC). Dessa fungerar s\aa{} att de installeras 
genom att "{}hakas p\aa{}"{} n\aa{}got annat program, exempelvis n\aa{}got av 
de m\aa{}nga sk\"amtprogram f\"or Windows som cirkulerar i e-post. Efter att 
h\"asten installerats var det m\"ojligt att med ett annat program p\aa{} 
allehanda s\"att avlyssna och ta kontrollen \"over arbetsytan i den dator 
d\"ar h\"asten installerats. Detta var en aning allvarligt eftersom programmen 
kunde se allt som f\"orsiggick p\aa{} sk\"armen eller tangentbordet, inklusive 
l\"osenord och belopp vid privata banktransaktioner. Det var exempelvis 
m\"ojligt att i farten \"andra ett postgironummer eller belopp om man 
avlyssnade en dator i samma \"ogonblick som transaktionen f\"orsiggick.

Bland de mer k\"anda datavirusen finns ocks\aa{} \textit{RTM} eller 
\textit{The Internet Worm} som det ocks\aa{} kallas. Viruset var ett sk 
\textit{maskvirus} som kopierar sig sj\"alvt genom datorn\"atverk och det 
s\"ankte hela Internet n\"ar det gick l\"ost 2 november 1988. Programmet hade 
skrivits av hackaren och studenten \textbf{Robert Tappan Morris} (d\"arav RTM) 
och hans tanke med viruset var att tillverka ett program som p\aa{} egen hand 
f\"ardades runt i Internet och testade hur m\aa{}nga datorsystem det kunde ta 
sig in i. Viruset skulle sedan rapportera tillbaka till sin f\"orfattare 
s\aa{} att han kunde se hur l\aa{}ngt ut i v\"arlden det lyckats ta sig. 
Dessv\"arre gjorde han en programmeringsmiss med f\"oljd att hela Internet 
b\aa{}gnade under viruset. Han d\"omdes till b\"oter och \"overvakning f\"or 
sitt d\aa{}d. Id\'{e}n med maskvirus kommer ursprungligen fr\aa{}n f\"oretaget 
Xerox forskningcenter i Paolo Alto, Silicon Valley, d\"ar dessa anv\"andes 
f\"or att kunna utnyttja datorernas resurser b\"attre, t ex genom att vissa 
program bara k\"ordes p\aa{} natten n\"ar ingen anv\"ande datorerna.

Fredagen den 26 mars 1999 och ungef\"ar en vecka fram\aa{}t grasserade \"annu 
ett maskprogram vid namn \textit{Melissa}. Nu hade flera f\"oretag och 
myndigheter blivit beroende av fungerande e-postkommunikation s\aa{} verkan av 
virusen var betydligt mer omfattande \"an RTM som bara drabbade i huvudsak 
akademiska och vissa milit\"ara installationer.

Melissa var ett sk \textit{makrovirus,} ett program som k\"ors inuti ett annat 
program. Dessa anv\"ands t ex f\"or att automatiskt generera 
inneh\aa{}llsf\"orteckningar och dokumentnummer. Viruset angrep bara 
kombinationen av ordbehandlaren Microsoft Word och e-postprogrammet Microsoft 
Outlook. Genom att \"oppna ett Word-dokument aktiverades ett program som i sin 
tur startade Outlook och skickade iv\"ag kopior av sig sj\"alvt till de 50 
f\"orsta adresserna i den speciella adressbok som tillhandah\"olls av Outlook. 
Dokumentet som duplicerades ohejdat inneh\"oll, f\"orutom viruset, en lista 
\"over 80 www-siter med pornografiskt inneh\aa{}ll. De maskiner som sk\"otte 
mailtrafiken p\aa{} Microsoft, Intel och Motorola fick omg\aa{}ende st\"angas 
p\aa{} grund av \"overbelastning. I Sverige drabbades Ericsson-koncernen 
v\"arst, m\aa{}ndagen efter att viruset spritts i USA.

Melissa hade skrivits av \textbf{David L Smith} i Eatontown, New Jersey, och 
var d\"opt efter en strippdans\"os han sett i Florida. Smith kunde sex dagar 
senare gripas efter en avancerad teknisk sp\aa{}rning, som utnyttjade en 
svaghet i tidigare versioner av operativsystemet Windows 98. Windows 
st\"amplar alla nya dokument med ett sk GUID-nummer (Globally Unique 
IDentifier, unikt globalt ID-nummer), och i programmet som genererade numret 
ingick bland annat att MAC-adressen (ungef\"ar detsamma som ett serienummer) 
p\aa{} datorns n\"atverkskort anv\"andes.\footnote{Normalt var de sista 64 
bitarna av en GUID detsamma som MAC-adressen p\aa{} datorns n\"atverkskort. 
Detta "{}fel"{} har numera r\"attats av Microsoft s\aa{} att ett 
n\"atverkskort inte kan sp\aa{}ras med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n ett GUID.} 
Genom att analysera GUID-numet kunde p\aa{} s\aa{} vis MAC-numret 
\aa{}tervinnas. Man visste d\aa{}, att om man hittade datorn med detta 
n\"atverkskortnummer, tillh\"orde den med st\"orsta sannolikhet virusets 
skapare.

Skaparen av Melissa kallade sig \textit{Kwyjibo,} men visade sig vara identisk 
med makrovirusskaparen \textit{VicodinES} eller \textit{Alt-F11,} som hade 
flera wordfiler som skapats p\aa{} datorn med samma n\"atverkskort liggande 
p\aa{} sin hemsida hos internetleverant\"oren America Online, d\"ar han hackat 
ett konto tillh\"orande en viss "{}Skyrocket"{}. En del av jobbet att koppla 
Melissa till VicodinES gjordes av datas\"akerhetsforskaren Fredrik Bj\"orck 
p\aa{} KTH i Stockholm. Emellertid finns \"annu vissa fr\aa{}getecken 
r\"orande huruvida Smith verkligen var VicodinES, eller om han bara var 
Kwyjibo.

Det finns andra typer av virus som genom att kopiera sig sj\"alvt i ett 
n\"atverk, framf\"or allt sk \textit{bakterier} eller \textit{forkvirus}. I 
operativsystemet UNIX brukar man s\"aga att en process "{}forkar"{}, ung 
"{}gafflar sig"{}, man f\"orst\aa{}r vad som menas med detta om man tittar 
p\aa{} en gaffel som man h\aa{}ller v\aa{}gr\"att: processen delas efter hand 
i flera underprocesser, om man ritar dem i ett tidsdiagram ser kurvan ut som 
en gaffel. Till sist blir datorn s\aa{} belamrad av processer att den stannar 
helt pga minnesbrist, av att processtabellen tar slut, eller av att 
arbetsbelastningen till slut g\"or s\aa{} att maskinen blir f\"or l\aa{}ngsam 
att anv\"anda. I ett n\"atverk finns ocks\aa{} m\"ojligheten att godtyckligt 
starta processer p\aa{} andra maskiner som finns till hands, vilket g\"or att 
ett s\aa{}dant virus kan sl\aa{} ut ett helt deln\"atverk, men s\"allan 
n\aa{}got utanf\"or ett begr\"ansat "{}n\"atverksomr\aa{}de"{}.

\section*{Satellit- och Kabelhackare}

Det \"ar tveksamt om man skall kalla satellit- och kabelhackarna f\"or hackare 
alls, och det \"ar \"annu os\"akrare om jag har r\"att att kalla dem 
"{}illegala hackare"{}. F\"or det f\"orsta \"ar det dessa hackare g\"or 
s\"allan olagligt. F\"or det andra \"ar de mera radioamat\"orer och 
elektronikentusiaster \"an datoranv\"andare. \AA{}andra sidan anses ju 
phreakare och hemdatorbyggare ofta vara hackare. F\"or \"ovrigt vill varken 
radioamat\"orer eller elektronikhobbyister k\"annas vid dem. Och s\aa{} delar 
de den grundl\"aggande hackarv\"arderingen att all information skall vara fri. 
S\aa{} d\aa{} \"ar de v\"al hackare.

Tidigare var det s\aa{}, att om man slog upp de sista sidorna i en 
kv\"allstidning strax efter sporten; de d\"ar alla annonser om porrfilmer och 
h\aa{}rtillv\"axtpreparat finns, hittade man inte s\"allan en annons som 
s\aa{}lde byggsatser till kabel-TV dekodrar. S\aa{}dana tillverkas av den 
h\"ar gruppen hackare. Hela den svenska grenen av denna underjordiska 
verksamhet kan h\"arledas till kretsen kring tidningen Rolig Teknik, som jag 
n\"amnde tidigare. Det g\aa{}r knappt att uppbringa en dekoderkonstrukt\"or 
som \textit{inte} har l\"ast Rolig Teknik.

Det absolut mest v\"alk\"anda \textit{hack} en s\aa{}dan hackare presterat 
drabbade tittarna p\aa{} TV-kanalen \textit{Home Box Office} den 27 april 
1987. Mitt under filmen \textit{Falken och Sn\"omannen} avbr\"ots 
uts\"andningen under fyra minuter av en blank sk\"arm med texten: 
\textit{"{}Good Evening HBO from Captain Midnight. \$12.95 a month? No Way! 
(Show-time/Movie Channel, Beware!)"{}}. (P\aa{} svenska: Godkv\"all alla 
HBO-tittare \"onskar Captain Midnight. 12.95 dollar i m\aa{}naden? Aldrig i 
livet! (Show-time/Movie Channel, Se upp!)).

Bakgrunden till meddelandet var att HBO planerade att kryptera sina 
s\"andningar s\aa{} att den som ville se programmen skulle vara tvungen att 
k\"opa en dekoder f\"or att ta del av utbudet i tabl\aa{}n. \textbf{Captain 
Midnight}, eller \textbf{John MacDougall} som det senare visade sig att han 
egentligen hette, hade avbrutit HBOs s\"andning genom att programmera om den 
satellit som s\"ande kanalen.

S\"andningen var intressant s\aa{}tillvida att den med all \"onskv\"ard 
tydlighet visade hur s\aa{}rbart det h\"ogteknologiska samh\"allet \"ar. 
T\"ank om Captain Midnight ist\"allet hade f\aa{}tt f\"or sig att styra 
satelliten ur sin normala bana, och d\"arigenom lyckats sabotera utrustning 
f\"or flera miljoner? Men v\"arst av allt var kanske att hackarna med detta 
d\aa{}d tr\"angde in i varje TV-tittares medvetande med ett otvetydligt 
politiskt budskap om att TV, en form av information, inte borde kosta 
n\aa{}got.

Man spekulerar ofta i att den h\"ar typen av hackare \"ar kapabla att 
genomf\"ora avancerad avlyssning. Avlyssningen brukar dock begr\"ansas till 
okrypterad trafik s\aa{}som de SMS-meddelanden som skickas mellan 
mobiltelefoner,\footnote{Jag fick vid ett tillf\"alle en l\aa{}ng lista 
transkriberade SMS-meddelanden av en hackare. De flesta helt vanliga, 
tr\aa{}kiga meddelanden, medan en serie meddelanden hade explicit, intimt 
sexuellt inneh\aa{}ll.} eller vanliga mobilsamtal. Att avlyssna ett 
telefonsamtal genom att bryta sig in i en telestation eller ett 
kopplingssk\aa{}p \"ar givetvis inte heller n\aa{}gon match f\"or s\aa{}dana 
hackare. D\"aremot \"ar det inte s\"arskilt troligt att de anv\"ander de 
metoder som l\"ange har anv\"ants av s\"akerhetspolis och milit\"ar 
underr\"attelsetj\"anst, t ex: avlyssning av bildsk\"armar och tangentbord med 
hj\"alp av r\"ojande signaler, radios\"andare inuti datorer, avlyssning av 
samtal genom att rikta lasermikrofoner mot glasrutor och avst\"angda 
mobiltelefoner, osv osv. Anledningen \"ar inte att man inte skulle vilja, 
anledningen \"ar att man helt enkelt inte har r\aa{}d med den utrustning som 
fordras.

Under den h\"ar rubriken kan jag passa p\aa{} att n\"amna en del andra 
elektronikhackare som t~ex uppsalahackaren och atarientusiasten 
\textbf{Marvin} (fingerat namn) som tillsammans med sina kompisar konstruerade 
egna telefonkort - evighetskort som aldrig tog slut... Efter en utdragen 
process d\"omdes uppsalahackarna till villkorliga straff och 100 dagsb\"oter 
medan Telia inte fick ett \"ore i skadest\aa{}nd. (Bland annat beroende p\aa{} 
att Telia sj\"alva planterat best\"allningar p\aa{} Marvins kort, nyfikna som 
de var p\aa{} dennes uppfinning.) En del ingenj\"orsstuderande runt om i 
landet blev s\aa{} imponerade av Marvins telefonkort att de tillverkade kopior 
av kortet, och inom kort fanns det betydligt fler kopior \"an original. Marvin 
sj\"alv tillverkade aldrig s\"arskilt m\aa{}nga kort. Han ville i princip bara 
visa att det var m\"ojligt, eftersom han h\"ort Telia skryta om kortens 
\"overl\"agsna s\"akerhet.

Ett liknande fall r\"orde amigahackaren \textbf{Wolf} (ocks\aa{} fingerat 
namn), en 23-\aa{}ring hemmah\"orande i Helsingborg, som r\aa{}kade komma 
\"over en kortl\"asare f\"or den typ av magnetkort som anv\"ands till bl~a 
bankomatkort och, som i det h\"ar fallet, \textit{busskort}. Wolf var en 
ovanligt skicklig ungdom som kunde hantera all m\"ojlig teknisk utrustning. 
Han var dessutom h\"andig. Han var utbildad p\aa{} tv\aa{}\aa{}rigt 
el/tele-gymnasium, men betydligt mer h\"angiven \"an de flesta h\"ogutbildade 
ingenj\"orer. Han hade redan r\aa{}kat i klameri med r\"attvisan efter att han 
sysslat med hembr\"anning.

Utan n\aa{}gra st\"orre sv\aa{}righeter lyckades han sj\"alv ansluta 
kortl\"asaren till sin Amiga och skriva det program som anv\"andes f\"or att 
styra den. Fr\aa{}n b\"orjan ville han antagligen bara testa systemet f\"or 
att se om det gick att programmera busskorten sj\"alv, men efterhand blev 
verksamheten alltmer aff\"arsm\"assig. Det hela utvecklades till en mindre 
bulvanverksamhet d\"ar hundratals, kanske rent av \textit{tusentals} kort 
f\"orfalskades. Tack vare ett v\"al fungerande och s\"akert datasystem kunde 
l\"anstrafiken i malm\"ohus l\"an sp\aa{}ra de skyldiga och sp\"arra de 
f\"orfalskade korten. Vid en husrannsakan hos Wolf hittade man bland annat 
Marvins utf\"orliga beskrivning av Telias telefonkort.

Behovet av en fungerande lagstiftning f\"or denna typ av brott \"ar skriande. 
Det finns verksamheter som ligger p\aa{} gr\"ansen till det till\aa{}tna och 
som man inte utan vidare kan f\"orbjuda. Det \textit{\"ar inte} f\"orbjudet 
att \"aga kortl\"asare eller tillverka falska kort. Elektroniska 
"{}urkunder"{} som telefonkort eller dekodrar betraktas inte som urkunder just 
d\"arf\"or att de \"ar elektroniska, och \"ar d\"arf\"or inte f\"orbjudna att 
inneha. Svensk lagstiftning \"ar helt enkelt inte utformad f\"or elektroniska 
urkunder. (\"An.) Att d\"aremot anv\"anda s\aa{}dana \"ar helt klart att 
betrakta som bedr\"ageri. Piratdekodrar har man f\"orbjudit i en speciell lag 
- men bara den aff\"arsm\"assiga tillverkningen och f\"ors\"aljningen. 
F\"ormodligen har man gjort denna begr\"ansning f\"or att inte inkr\"akta 
p\aa{} radioamat\"orernas friheter, vilket lett till att byggsatser och andra 
hj\"alpmedel f\"or amat\"orverksamhet \"ar till\aa{}tna.

L\"osningen p\aa{} kontroversen \"ar givetvis inte f\"orbud, utan att bygga 
system som \"ar s\aa{} s\"akra att de inte kan forceras \"aven om angriparen 
vet \textit{allt} om hur de fungerar, vilket inte alls \"ar om\"ojligt med 
hj\"alp av bra kryptoteknik. Fr\aa{}gan \"ar om \textit{det} \"ar s\aa{} 
j\"akla bra. I ett samh\"alle som allt mer bygger p\aa{} elektronisk valuta 
skulle detta n\"amligen kunna s\"atta P f\"or \textit{alla} tekniska 
bedr\"agerier och valutaf\"orfalskningar. Jag skall \aa{}terkomma till detta 
l\"angre fram.

\section*{"{}Anarkister"{}}

De "{}hackare"{} som kallas anarkister \"ar knappast hackare i traditionell 
bem\"arkelse. Inte heller \"ar de anarkister. Snarare \"ar de ton\aa{}ringar 
med ett rent allm\"ant intresse f\"or bomber, gift, vapen och droger. Eftersom 
s\aa{}dan information inte finns p\aa{} ett normalt bibliotek s\"oker sig 
dessa till den underjordiska datorkultur d\"ar all information sprids h\"ars 
och tv\"ars mellan ungdomar som inte sj\"alva har barn och d\"arf\"or inte 
k\"anner n\aa{}got som helst ansvar f\"or den information de sprider. Av 
uppenbara sk\"al betraktar ungdomarna varandra som j\"amlikar och ser det hela 
som n\aa{}got av ett uppror mot vuxenkulturen. Barnsligt? Kanske. Som protest 
mot \"overf\"ormynderiet kan det knappast betraktas som barnsligt. Det finns 
f\"or \"ovrigt en hel del vuxna "{}anarkister"{} ocks\aa{}.

Anarkister utm\"arker sig genom att med aldrig sinande intresse distribuera 
ritningar p\aa{} vapen och bomber, recept p\aa{} droger, olika instruktioner 
om hur man b\"ast tar livet av en annan m\"anniska osv. En del hackare blir 
enbart f\"orbannade n\"ar de ser sina BBS:er \"oversv\"ammas av s\aa{}dant 
material (som ofta \"ar fullst\"andigt felaktigt, farligt och v\"ardel\"ost), 
andra l\aa{}ter anarkisterna h\aa{}llas.

Den i Sverige mest omtalade anarkistiska publikationen \"ar \textit{The 
Terrorists Handbook}. \footnote{Observera vad vi menar med "{}anarkist"{} 
h\"ar. (Se f\"orsta stycket.) Blanda inte ihop hackar-anarkister med politiska 
anarkister. The Terrorists Handbook gavs f\"or \"ovrigt ut i Sverige av ett 
f\"orlag som \"aven tryckt en del nationalsocialistisk propaganda.} M\aa{}nga 
av tipsen i boken handlar bara om helt vanlig pyroteknik och har inget med 
terrorism att g\"ora. (Jag undrar i bland om en av mina grannar p\aa{} 
studentomr\aa{}det i Lund d\"ar jag tidigare bodde hade handboken hemma hos 
sig, eftersom han med aldrig svikande frenesi spr\"angde hemmagjorda 
sm\"allare varenda kv\"all. M\aa{}nga kemistuderande har tydligen l\"art sig 
mycket om pyroteknik genom att l\"asa den h\"ar typen av information.)

En annan omtalad bok \"ar \textit{The Anarchist Cookbook}, som enligt utsago 
inneh\aa{}ller fullst\"andigt livsfarliga tips som endast stympar eller skadar 
den som f\"ors\"oker anv\"anda sig av dem. Det spekuleras om huruvida boken 
planterats av amerikansk underr\"attelsetj\"anst.

En del tycks samla dylika ritningar och b\"ocker p\aa{} h\"og p\aa{} samma vis 
som andra samlar stenar eller frim\"arken. Det \"ar mest p\aa{} senare tid 
s\aa{}kallade \textit{ASCII-traders} (\textit{ASCII} betyder American Standard 
Code for Information Interchange, ungef\"ar detsamma som text, fast digitalt, 
\textit{trader} betyder handlare eller bytare) har dykt upp - 
informationssamlare som ringer runt till BBS:er och s\"oker sig igenom 
Internet efter sp\"annande information som \"ar lite \textit{suspekt} bara, 
liksom, f\"or att ha den liksom. Fr\aa{}ga inte vad som \"ar s\aa{} roligt med 
det. Samlande av d\"oda ting \"ar n\aa{}got man \"agnar sig \aa{}t i princip 
helt utan anledning. Samlarlustan n\"ar det g\"aller information \"ar tydligen 
lika stark som n\"ar det g\"aller fysiska objekt.

\chapter{SUBKULTURERNAS SUBKULTUR}

Det som b\"orjade p\aa{} MIT och sedan spred sig ut i v\"arlden med 
hemdatorerna och datan\"atverken har n\aa{}tt oss p\aa{} ett s\"att som gjort 
att vi knappt kan k\"anna igen fenomenet som det som fick de amerikanska 
undomarna att slita dagar och n\"atter med sina \textit{hack}. Hackarna 
invaderade de svenska hemmen -- men inte m\aa{}nga ins\aa{}g att de f\aa{}tt 
hackare i hemmet. N\"astan ingen anade att deras s\"oner (och i n\aa{}got fall 
d\"ottrar) genom att tillbringa n\aa{}gra timmar framf\"or en sk\"arm kunde 
influeras av en datorkultur med r\"otterna i de amerikanska h\"ogskolorna. Och 
jag skriver Commodore 64-historia, f\"or det var d\"ar allt b\"orjade om vi 
ser till Sverige.

Den f\"or sin tid (1984) riktigt avancerade C64:an hade inlett sin 
blomningstid; hundratusentals ungdomar i USA, Europa och Australien satt med 
sina br\"odburksliknande datorer och fascinerades \"over m\"ojligheterna den 
erbj\"od. C64:an var precis som Apple~II och Atari~800 datorerna byggd kring 
mikroprocessorn 6502 fr\aa{}n kretstillverkaren \textbf{MOS} (som \"an idag 
anv\"ands i t~ex Nintendos TV-spel), och d\"arf\"or s\aa{}g m\aa{}nga Apple- 
och Atari-\"agare det som ett naturligt steg att g\aa{} \"over till C64. Till 
en b\"orjan var de flesta program, f\"oretr\"adelsevis spel, som kom till 
datorn ganska simpla med usel grafik och pipigt ljud som p\aa{}minde om det 
som alstras av en internh\"ogtalare i en PC utan ljudkort, men vid n\aa{}gon 
punkt runt 1985--86 n\aa{}dde marknaden en magisk gr\"ans, d\"ar s\aa{} 
m\aa{}nga C64 maskiner var s\aa{}lda att det l\"onade sig att bygga upp 
f\"oretagsverksamhet enbart med syftet att producera program och spel till 
denna hemdator. Detta hade tidigare skett kring Apple och Atari i USA, men 
eftersom C64:an var den f\"orsta riktigt stora europeiska hemdatorn var detta 
n\aa{}got helt nytt p\aa{} denna sida Atlanten. De f\"orsta f\"oretagen d\"ok 
upp i England, som var det land som f\"orst importerade C64:an, och blev ett 
europeiskt f\"oreg\aa{}ngsland inom datorkultur.

Det var \textit{spelen} med sin f\"or tiden riktigt avancerade grafik och 
hyfsade ljud som piratkopierades och spreds \"over det som skulle komma att 
bli den sk \textit{Scenen.} Scenen, ett slags virtuellt samh\"alle, hade 
uppst\aa{}tt i USA runt 1979 och d\aa{} var det spel till Apple och Atari som 
g\"allde. Programf\"oretagen var f\"orbannade och kallade dem pirater och 
brottslingar.

Pirat BBS:er f\"or hemdatorer, oftast best\aa{}ende av en Apple~II och 
programmet \textit{ASCII Express Professional}, hade vuxit upp som svampar ur 
marken och ytterligare sp\"att p\aa{} den underjordiska hackar- och 
phreakarr\"orelsen med sina egna elektroniska tidningar och v\"arderingar. Den 
mest \"ok\"anda BBS:en var \textbf{Pirates Harbour}, som drevs av \textbf{Red 
Rebel}, med s\aa{} prominenta anv\"andare som \textbf{Mr~Xerox} och 
\textbf{Krakowicz}, b\"agge namnbekanta kn\"ackare.

I Sverige hade en tid innan C64:ans int\aa{}g hade en liten, t\"att 
sammanh\aa{}llen skara Apple~II-entusiaster som, parallellt med att 
ABC-klubben vuxit fram som en representativ och salongsf\"aig datorklubb, 
drivit ett underjordiskt n\"atverk d\"ar \textbf{Captain Kidd}, 
\textbf{Mr~Big}, \textbf{Mr~Sweden}, \textbf{TAD}, \textbf{TMC} (The Mad 
Computerfreak) och en del andra ingick. Eftersom det inte fanns n\aa{}gon 
inhemsk marknad f\"or Apple~II-mjukvara i Sverige hade de importerat och 
kn\"ackt spel fr\aa{}n USA som de sedan delade p\aa{}. De hade \"aven 
kontakter med den \"ok\"anda amerikanska Apple~II-underjorden och dess BBS:er. 
De flesta av dem bytte sedemera upp sig till C64, och med dem f\"oddes den 
svenska Scenen.\footnote{Jag st\aa{}r h\"ar i stor tacksamhetsskuld till 
Christer Ericson som delat med sig av sina kunskaper om Apple~II-r\"orelsen i 
Sverige; uppgifter som aldrig f\"asts p\aa{} papper tidigare och d\"arf\"or 
varit sv\aa{}ra att f\aa{} fram.}

Begreppet \textit{Scen} \"ar h\"ar det samma som en teater- eller musikscen. 
En scen \"ar n\aa{}got man g\aa{}r upp p\aa{} f\"or att visa vad man kan, inte 
f\"or att f\"ortj\"ana sitt uppeh\"alle eller dominera andra. Scener 
f\"orekommer inom n\"astan alla kulturella omr\aa{}den, och fascinerande nog 
ocks\aa{} inom en del teknologiskt-kulturella dom\"aner som bland 
radioamat\"orer, modellflygplansentusiaster och hackare. Det som skiljer 
hemdatorscenen fr\aa{}n andra scener \"ar att den kolliderade med kommersiella 
intressen och p\aa{} det viset kom att bli betraktad som en farlig och 
kriminell subkultur.

Scenen, med stort S, \"ar allts\aa{} en beteckning p\aa{} den stora grupp av 
anv\"andare som utbyter f\"oretr\"adelsevis spelprogram och senare (som vi 
skall se) \"aven sk demoprogram. Tanken var enkel: varf\"or k\"opa ett spel 
f\"or 150 kronor om jag kan kopiera det gratis av grannen? Verksamheten var 
givetvis olaglig, men den l\aa{}g (vilket de flesta ocks\aa{} ins\aa{}g) 
p\aa{} samma niv\aa{} av olaglighet som att kopiera grannens vinylskivor till 
kassettband, med det enda undantaget att kopian inte f\"orlorade kvalit\'{e} 
och kunde forts\"atta att reproduceras i hur m\aa{}nga led som helst. En kopia 
av en kopia av en ko... ja, ni vet, \"ar allts\aa{} identisk med originalet.

\AA{}klagare som den svenska pionj\"aren \textbf{Christer Str\"om} i 
Kristianstad och hans kolleger runt om i v\"arlden har till viss del lyckats 
hindra den aff\"arsm\"assiga och massdistribuerade spridningen av dessa 
kopior, men den sk \textit{privat}-kopieringen lever fortfarande i 
h\"og\"onsklig v\"alm\aa{}ga, \"aven om den f\"or ett \"ogonblick stoppades 
upp n\aa{}got under tidigare delen av 90--talet av det faktum att moderna spel 
till framf\"or allt PC-maskiner levererades p\aa{} CD-skivor och d\"armed inte 
var s\aa{} l\"atta att kopiera. (Om de trots allt kopierades fyllde de kanske 
ett 50-tal disketter vilket gjorde det hela ganska ohanterligt och dyrbart.) 
Man k\"opte hellre originalen \"an lade ned timmatal p\aa{} kopiering.

Med de billiga CD-br\"annarnas int\aa{}g kopierar man givetvis \"aven 
CD-skivor i stor omfattning. Piratkopiorna sprids nu lika friskt via CD-skivor 
som tidigare via disketter.

Speciellt popul\"art har ett system f\"or ljudkomprimering, MPEG layer 3 eller 
MP3, blivit, i och med att det m\"ojliggjort masskopiering av komprimerad 
musik fr\aa{}n CD-skivor. Detta kompakta musikformat trycker ihop en ljud-CD 
med i typfallet en faktor 1 till 12 vilket inneb\"ar att en normal hitl\aa{}t 
som i okomprimerat ljudformat \"ar mellan 30 och 40 megabyte f\"orvandlas till 
en fil \`{a}3-4 megabyte, vilket relativt bekymmersl\"ost kan transporteras 
via Internet och modem. MPEG layer 3 komprimeringen f\"or audio definierades 
av \textbf{Karlheinz Brandenburg} vid Fraunhofer-institutet i Erlangen, 
Tyskland. Brandenburg anses vara en av v\"arldens fr\"amsta experter p\aa{} 
ljudkomprimering. Svensken \textbf{Martin X} har bidragit till att definiera 
hur man skall paketera sk "{}metadata"{} som l\aa{}ttitlar, genre och rent av 
hela bilder, i en mp3-fil.

Det har redan uppst\aa{}tt en subkultur som anv\"ander Video-MPEG standarden 
f\"or att komprimera och kopiera hela filmer, n\aa{}got som speciellt 
uppm\"arksammades i och med att piratkopior av filmen \textit{Star Wars: 
Episod I -- Det m\"orka hotet} spreds i landet l\aa{}ngt innan den svenska 
premi\"aren. Filmen spreds i form av tv\aa{} fullmatade CD-skivor.

\medskip{}

\noindent{}Sedan den 1 januari 1993 \"ar all kopiering av upphovsr\"attsligt 
skyddad programvara, \"aven till v\"anner etc, f\"orbjuden i svensk lag. Ingen 
individ har dock d\"omts f\"or att ha kopierat program till sina kompisar. 
Brottet \"ar som sagt j\"amf\"orbart med att kopiera skivor eller videofilmer, 
inte r\"acka ut handen n\"ar man cyklar runt ett gath\"orn etc etc. S\aa{} 
l\"ange man inte massdistribuerar piratkopierad programvara kan man nog vara 
ganska lugn. Men det skall inte jag sitta h\"ar och s\"aga, det \"ar ju 
fruktansv\"art politiskt inkorrekt.

N\aa{}v\"al (tillbaks till 1984), de personer som tog bort de ofta n\"astan 
obefintliga kopieringsskydden fr\aa{}n spelen, de sk \textit{Kn\"ackarna} 
(eng: Crackers), kom p\aa{} den f\"ortr\"affliga id\'{e}n att skriva sitt namn 
eller \textit{pseudonym} (eng: \textit{handle}) p\aa{} en sk\"arm f\"ore 
spelet. Fenomenet \"ar som s\aa{} mycket annat i hackarv\"arlden till sin art 
besl\"aktat med \textit{graffitti}. Om vi beaktar att en s\aa{}dan kopia kunde 
n\aa{} tiotals tusen eller fler personer (s\"akert fler \"an vad som iakttar 
en sprayad betongv\"agg) s\aa{} f\"orst\aa{}r vi varf\"or detta blev s\aa{} 
popul\"art. Hackare som gick under pseudonymer som \textbf{Mr~Z, TMC} (The 
Mercenary Cracker)\textbf{, WASP} (We Against Software Protection),\textbf{ 
Radwar, Dynamic duo} eller \textbf{CCS} (Computerbrains Cracking Service) 
florerade p\aa{} sk\"armarna. Bakom dessa namn dolde sig ibland enskilda 
hackare och ibland l\"ost sammanh\aa{}llna grupper. I Amerika fanns det redan 
etablerade och v\"alorganiserade hackargrupper som inte gjorde annat \"an 
kn\"ackte spel, men i Sverige och \"ovriga Europa var fenomenet helt nytt. Den 
underjordiska hackarr\"orelsen b\"orjade byggas upp fr\aa{}n grunden, 
speciellt i storst\"aderna d\"ar det fanns gott om hackare som m\"ottes p\aa{} 
olika datorklubbar och utbytte erfarenheter och kopierade program.

Hemdatorn som medium hade enorm genomslagskraft, och ett flertal hackargrupper 
som bara sysslade med att avl\"agsna kopieringsskydd fr\aa{}n spel, samt 
komprimera och distribuera den f\"ardiga \textit{produkten} (eng: 
\textit{wares}), uppstod p\aa{} kort tid. Bland de allra f\"orsta grupperna 
fanns exempelvis den amerikanska gruppen \textbf{Elite Circle} med r\"otter 
inom s\aa{}v\"al hackar- som phreakarkulturen och som redan tidigare drivit 
BBS:er med piratkopierad mjukvara till s\aa{}v\"al Atari 800 som Apple~II. 
Hela id\'{e}n att kn\"acka och sprida spel kom fr\aa{}n USA d\"ar det b\"orjat 
med ett program som hette \textbf{Locksmith} till Apple~II, som kunde ta bort 
kopieringsskyddet fr\aa{}n programmen med hj\"alp av vissa parametrar. Till en 
b\"orjan n\"ojde man sig med att byta parametrar till detta program, senare 
var man tvungen att l\"agga ned mer arbete p\aa{} sj\"alva kn\"ackandet, och 
kn\"ackaren var sj\"alv tvungen att vara programmerare.

Hackarna gjorde detta f\"or att de var f\"orbannade p\aa{} att 
programvaruf\"oretagen lade in kopieringsskydd som hindrade dem fr\aa{}n att 
snoka i programmen p\aa{} egen hand, kopiera dem och ge dem till sina 
v\"anner. De ville att informationen skulle vara fri. Detta var den verkliga 
orsaken, \"aven om man g\"arna tog till bortf\"orklaringar i stil med: 
\textit{"{}Programmen \"ar f\"or dyra, Jag kopierar bara program jag 
\"and\aa{} inte skulle ha r\aa{}d att k\"opa, Jag vill testa programmet innan 
jag k\"oper det"{}} osv, som bara till viss del var sanna. Det grundl\"aggande 
idealet var att information \textit{inte kunde} \"agas, och att man 
\textit{inte ville} vara en del av n\aa{}gon mjukvaruindustri.

Ett av de allra f\"orsta programmen som piratkopierades, kanske det allra 
f\"orsta n\aa{}gonsin, var \textit{Altair BASIC} som levererades stansad 
p\aa{} h\aa{}lremsa till datorn med samma namn. BASIC betyder Beginners 
All-purpose Symbolic Instruction Code, dvs nyb\"orjarens symboliska 
instruktionskod f\"or allehanda syften, och Altair BASIC var skriven av ingen 
mindre \"an \textbf{Bill Gates}. Bakom kopieringen l\aa{}g en av medlemmarna i 
Homebrew computer club i Silicon Valley, en hackare som senare kallade sig 
\textbf{Nightstalker} (Dan Sokol) som skrev ett program som kopierade 
h\aa{}lremsan och d\"armed blev v\"arldens f\"orsta kn\"ackare. Den d\aa{} 
19-\aa{}rige Gates blev vansinnig och skrev ett argt brev till 
anv\"andargrupperna d\"ar han menade att det var st\"old att kopiera ett 
program och att de som gjorde det f\"orst\"orde branchen. De flesta tyckte att 
lille Bill var dum i huvudet; ingen hade n\aa{}gonsin tidigare f\"ors\"okt 
s\"alja datorprogram -- det normala var att alla delade p\aa{} allt. Till de 
stora datorsystemen f\"oljde programvaran med som en del av maskinen, och i 
den m\aa{}n n\aa{}gon kopierade den var det ingen som brydde sig. Med 
hemdatorerna uppstod piratkopieringen, helt enkelt d\"arf\"or att det fanns 
mjukvaruf\"oretag som ville sko sig p\aa{} den nya hobbyn. Hobbyisterna 
sj\"alva bad aldrig om n\aa{}gra mjukvaruf\"oretag.

H\"ar m\aa{}ste vi ocks\aa{} g\"ora en viktig distinktion: hackare skiljer 
p\aa{} vanlig kompiskopiering och \textit{pirater}. Piraterna \"ar inte 
kompisar, utan liksom dataf\"oretagen personer som f\"ors\"oker sl\aa{} mynt 
av piratkopieringen. Piraterna parasiterar s\aa{}v\"al p\aa{} hemdatorhackarna 
som bara vill ha lite spel, som p\aa{} datorbranchen i allm\"anhet. 
\textit{B\aa{}de} hackare \textit{och} dataf\"oretag, distribut\"orer etc, 
anser att pirater \"ar \textit{avskum}. Dataf\"oretagen f\"or att de stj\"al 
deras inkomster, hackarna f\"or att de skapar ett nytt 
beroendef\"orh\aa{}llande som inte \"ar ett dugg b\"attre \"an det gamla. 
Hackarna h\aa{}ller i allm\"anhet h\aa{}rt p\aa{} att kopiering \"ar n\aa{}got 
man g\"or p\aa{} v\"anskaplig basis, och \textit{gratis}. Bara i n\aa{}got 
undantagsfall har hackare samarbetat med pirater f\"or att exempelvis f\aa{} 
tag i originalspel (idag k\"anda under det mer kufiska namnet "{}licenser"{}) 
att kn\"acka. Sveriges st\"orste pirat n\aa{}gonsin, \textbf{Jerker} (fingerat 
namn) en drygt 40-\aa{}rig f\"ortidspensionerad tv\aa{}barnspappa i Knislinge 
utanf\"or Kristianstad, hatades av s\aa{}v\"al branchen som av hackarna 
sj\"alva, m\"ojligen med undantag f\"or gruppen \textbf{Xakk} som under en 
period var beroende av piraten f\"or att f\aa{} tag p\aa{} originalspel. 
Ryktet s\"ager att han inte har gett sig \"an, utan fortfarande mer eller 
mindre lever p\aa{} piratkopiering. Sj\"alv s\"ager han sig vara ointresserad 
av datorer, och uppenbarligen st\"ammer det. Min gissning \"ar att han \"ar 
betydligt mer intresserad av pengar.

\medskip{}

\noindent{}S\aa{}dan var Scenen 1986: I takt med att hackarna f\"ordjupade 
sina programmeringskunskaper b\"orjade introduktionssk\"armarna f\"ore spelen 
att utvecklas och f\aa{} flera dimensioner. Man h\"amtade inspiration fr\aa{}n 
titelsk\"armar och sekvenser ur spel, och fr\aa{}n att ha best\aa{}tt av mest 
vertikalt rullande text tillf\"ordes musik, utvecklad grafik, animationer och 
ett antal tekniska trick f\"or att f\aa{} det hela att se h\"aftigare ut. En 
ny konstform som ut\"ovades av enbart programmerare, det sk \textit{introt}, 
var f\"odd. \"Aven om dessa uppst\aa{}tt redan p\aa{} Apple~II-tiden, och 
d\aa{} i ganska enkla former, var det f\"orst p\aa{} C64 som den avancerade 
maskinvaran till\"at den att blomma ut. Grupper som \textbf{Eagle soft, 
Hotline, Comics Group, FAC} (Fedaration Against Copyright),\textbf{ Triad} och 
\textbf{Fairlight} \"oversv\"ammade Scenen i mitten och slutet av 
\aa{}ttiotalet.

N\aa{}gra av grupperna startade egna BBS:er, elektroniska anslagstavlor, d\"ar 
tankar utbyttes och programmen spreds. Begreppet \textit{elit} inf\"ordes som 
en beteckning p\aa{} de grupper som var mest produktiva och hade flest kanaler 
att distribuera sina alster, framf\"or allt till USA. Den europeiska delen av 
Scenen var sjukligt fixerad vid att snabbt f\aa{} sina kn\"ackta spel 
distribuerade till staterna, f\"ormodligen en sorts lillebrorskomplex som 
berodde p\aa{} att Scenen fr\aa{}n b\"orjan uppst\aa{}tt kring de amerikanska 
Apple~II-datorerna och de mest erfarna hackarna de facto fanns d\"ar. Det var 
dem man ville imponera p\aa{} med sina kn\"ackta spel. Ju fler v\"anskapsband 
man hade med USA, desto mer elit var man.

Kravet p\aa{} \"oppna kanaler ledde till att flera hackare b\"orjade attackera 
bland annat Internet och liera sig med de europeiska s\aa{}v\"al som 
amerikanska phreakarna f\"or att f\aa{} loss \"oppna kanaler till v\"ast. 
Phrekarna och n\"atverkshackarna kallade dessa nykomlingar fr\aa{}n 
hemdatorv\"arlden f\"or \textit{Warez d00ds} (sv ung: \textit{piratpolare}) 
eftersom de alltid kom springande med "{}varor"{} i form av piratkopierade 
spel. I sina egna led kallades de \textit{traders} (handlare) eller 
uttryckligen \textit{modem-traders}, eftersom de anv\"ande modem f\"or att 
koppla upp sig till olika BBS:er. Till en b\"orjan var det amerikaner som var 
insatta i phrekandets sk\"ona konst som ringde upp olika europeiska 
kn\"ackargrupper, senare var det europ\'{e}erna sj\"alva som b\"orjade ringa 
till USA, hacka datorer p\aa{} Internet osv.

S\aa{} sm\aa{}ningom ledde denna inbillade storebror i v\"aster till att det 
europeiska hemdatorhackarna var totalt \"overl\"agsna de amerikanska i allt 
vad programmering och spelkn\"ackning hette. Under 1987--88 b\"orjade de 
amerikanska spelf\"oretagen kopieringsskydda de spel de s\aa{}lde till Europa, 
medan de l\"at bli att skydda de exemplar som s\aa{}ldes inom USA. Man 
fruktade de europeiska kn\"ackargrupperna och speciellt Sverige n\"amndes som 
ett ovanligt farligt land. Man menade att en stor del av den piratkopierade 
programvara som spreds i Europa och USA h\"arh\"orde fr\aa{}n Sverige, och det 
var faktiskt sant. De flesta av dessa spel h\"arh\"orde fr\aa{}n en 
importbutik i G\"oteborg dit en svensk hackare kom en g\aa{}ng i veckan f\"or 
att "{}testa"{} nya spel. Utan att butiksinnehavarna hade en aning om det, 
kopierade han spelen och skickade dem till olika svenska kn\"ackare.

Det dr\"ojde inte l\"ange f\"orr\"an n\aa{}gon kom p\aa{} id\'{e}n att bryta 
loss introt fr\aa{}n spelet och l\aa{}ta det st\aa{} f\"or sig sj\"alvt, 
kanske rent av fylla hela datorns minnesutrymme, och d\"armed uppstod de rena 
\textit{demo}programmen (h\"adanefter kort \textit{demo}), dedicerade \aa{}t 
grafiska och musikaliska uppvisningar samt teknisk exkvilibrism. De allra 
f\"orsta demona var samlingar med musik fr\aa{}n olika spel, oftast bara 
f\"orsedda med en enkel textsk\"arm. Det var f\"or det mesta samma grupper som 
tidigare sysslat med spelkn\"ackning och intron som \"overgick till att delvis 
producera demon, men rena demogrupper uppstod ocks\aa{}, t ex \textbf{1001 
Crew, The Judges, Scoop} eller \textbf{Ash \& Dave}. Man byggde upp en egen 
jargong och ett eget sk\"onhetsideal framf\"or allt genom att byta program och 
erfarenheter via \textbf{Compunet} i England som var ett enormt 
konferenssystem avsett enbart f\"or hemdatorentusiaster, j\"amf\"orbart med 
ABC-klubbens \textit{Q-Zentral} h\"ar hemma i Sverige. Compunet blev en 
h\aa{}rd k\"arna i demogruppernas kretsar, men huvuddelen av programbytena 
skedde fortfarande via diskettbyten eller BBS:er. Senare, framf\"or allt under 
1988, var den underjordiska tidningen \textit{Illegal} en slags kulturell 
knutpunkt f\"or denna hastigt framv\"axande kultur.

Snart skapades ideal betr\"affande vad som var bra och d\aa{}ligt och den 
allm\"ant bekanta termen \textit{lamer} (sv ung: \textit{lamis}) myntades som 
en beteckning f\"or de som ist\"allet f\"or att programmera sj\"alva, 
anv\"ande enkla presentationsprogram f\"or att framst\"alla demon. Uttrycket 
kommer antagligen ursprungligen fr\aa{}n skateboardslang. Ordet \textit{lamer} 
spred sig vida utanf\"or hackarkretsarna och till\"ampades snart p\aa{} varje 
datorm\"assig odugling. M\aa{}nga liknande slanguttryck har deriverats 
fr\aa{}n Scenen, men refereras inte till denna k\"alla i \textit{The Jargon 
File}, som ist\"allet f\"ormedlar en bild av de subkulturella hackarna 
(uteslutande kallade \textit{warez d00ds}) som ogr\"as och oduglingar. Detta 
\"ar b\aa{}de f\"ordomsfullt och felaktigt.\footnote{Jag har meddelat Eric S 
Raymond (redakt\"or f\"or the Jargon File) denna \aa{}sikt i samband med att 
jag skrev en artikel d\"ar jag p\aa{}pekade vad jag upplevde som ett sakfel i 
hans artikel "{}Bop\aa{}lar i Noosf\"aren"{}. Raymond accepterade kritiken som 
ber\"attigad.}

Att de amerikanska akademiska hackarna fr\aa{}n MIT, Stanford och Berkely m~fl 
betraktar hemdatorhackarna som mindre v\"arda amat\"orer \"ar ganska naturligt 
om man ser det hela ur amerikanskt perspektiv; d\"ar var alla hemdator\"agande 
ton\aa{}ringar i princip uteslutande intresserade av spel. Demon och Intron 
var primitiva och befann sig inte alls p\aa{} samma niv\aa{} som de 
europeiska. Den amerikanska delen av Scenen var \"over huvud taget mycket 
mindre kulturell \"an den europeiska. De amerikanska hackarna var kraftigt 
influerade av phrekarkulturen och var d\"arf\"or uppk\"aftiga och aggressiva. 
F\"oraktet var \"omsesidigt.

En olycklig konsekvens av detta \"ar att europeiska hackare som s\"oker sin 
indentitet l\"att tar \aa{}t sig de amerikanska idealen och tar \"over den 
l\"att f\"oraktfulla h\aa{}llningen mot hemdatorentusiasterna. Det kan vara 
v\"art att p\aa{}peka att den breda kulturella hackarbasen i Europa utgjordes 
av hemdatorentusiasterna, och inte av sm\aa{} studentf\"oreningar p\aa{} 
h\"ogskolor, phreakare eller n\"atverkshackare. Den europeiska 
hackaridentiteten byggdes kring Commodores och Ataris hemdatorer, och det \"ar 
ocks\aa{} d\"ar den europeiska hackaren b\"or s\"oka sina r\"otter. Sedan \"ar 
det klart att det finns v\"arderingar och traditioner som \"arvts ned fr\aa{}n 
de amerikanska h\"ogskolorna. En sak \"ar dock t\"amligen s\"aker: \textit{de 
europeiska hemdatorhackarna utvecklade datorkonsten p\aa{} ett s\"att som 
aldrig skedde i Amerika}. Den breda skaran av ton\aa{}riga europeiska hackare 
skapade en amat\"orbaserad och vacker konstform som MIT och Stanford aldrig 
sett maken till.

\section*{Konstformen Demo}

Ett demo \"ar lite sv\aa{}rt att karakterisera. Egentligen skall det upplevas. 
Redan de f\"orsta hackarna p\aa{} MIT gjorde runt 1961 enkla demon p\aa{} 
datorn PDP-1 i form av sm\aa{} matematiska m\"onster som ritades upp p\aa{} en 
enkel bildsk\"arm, n\aa{}got som kallades \textit{Tri-pos} eller 
\textit{Minskytronm\"onster} efter professorn med samma namn. De var vackra, 
med hade inget praktiskt anv\"andningsomr\aa{}de.

Sinuskurvor, rullande text och r\"orliga grafikblock tillsammans med musik 
utgjorde de f\"orsta demona p\aa{} hemdatorer. Efterhand har det hela blivit 
mer och mer likt film eller f\"oretagsdemonstrationer, n\aa{}got man kallar 
\textit{trackmo} (sv ung: \textit{sp\aa{}rdemo}) och som kommer sig av att man 
kontinuerligt m\aa{}ste ladda in nya data fr\aa{}n en diskett f\"or att 
h\aa{}lla demot ig\aa{}ng. En diskett \"ar n\"amligen indelad i 
\textit{tracks}, allts\aa{} sp\aa{}r. Alltsedan MIT har demoprogrammerare haft 
en passion f\"or att v\"ava in matematiska bildm\"onster i sina skapelser.

Ungef\"ar samtidigt som demona uppstod b\"orjade den nya kulturyttringen att 
sprida sig fr\aa{}n C64 till andra datorer, f\"orst \textbf{Atari ST} (1984) 
med grupper som \textbf{TCB} (The Care Bears) och \textbf{Omega} och senare 
Commodores\textbf{ Amiga} (1986) d\"ar bland annat \textbf{Defjam, Top Swap, 
Northstar} och \textbf{TCC / Red Sector} eller senare \textbf{Skid Row} och 
\textbf{Paradox} blev s\"arskilt namnbekanta. F\"orst 1988--89 b\"orjade demon 
dyka upp \"aven p\aa{} \textbf{IBM PC} fr\aa{}n bland annat de svenska 
pionj\"arerna \textbf{TDT} (The Dream Team) och \textbf{Space Pigs}. 
(Macintosh har mig veterligt aldrig n\"art n\aa{}gon demoverksamhet, men det 
kan komma att \"andras i och med att denna blivit mera "{}hemdator"{}.) 
Utbytet av spel, intron och demon var helt beroende av ett n\"atverk av 
brevf\"ors\"andelser och ett antal BBS:er och personer som ringde 
transnationellt och transkontinentalt och f\"ormedlade programmen. 
Demogrupperna hade inte r\aa{}d att koppla in sig p\aa{} Internet under 
\aa{}ttiotalet, bara n\aa{}gon enstaka hackare som gick p\aa{} h\"ogskola hade 
den m\"ojligheten, och merparten av dessa Commodore-hackare var i gymnasial 
\aa{}lder. De hackare som gick p\aa{} h\"ogkolan var oftast 
"{}gammel-hackare"{} som tyckte att minidatorer var det h\"aftigaste som fanns 
och struntade blankt i hemdatorerna.

Eftersom ett dataprogram kopieras i flera led erbjuder dessa utm\"arkta 
m\"ojligheter till spridning av namn och adress f\"or ytterligare ut\"okning 
av bytesmarknaden. Ganska snart skaffade sig de tidiga hackargrupperna 
medlemmar som hade till enda uppgift att kopiera och byta spel och demon med 
likasinnade, fr\"amst f\"or att sprida den egna gruppens alster. De kallades 
\textit{swappers} (sv: bytare, uttalas "{}swopper"{}) och en flitig swapper 
kunde ha runt hundratalet kontakter. Eftersom det inte var s\"arskilt billigt 
att skicka flera dussintal brev i m\aa{}naden var det m\aa{}nga som, till 
postverkets stora f\"ortret, b\"orjade spreja fixativ p\aa{} frim\"arkena 
s\aa{} att de skulle "{}h\aa{}lla l\"angre"{}.

Renodlade bytare uppt\"ackte snart att man kunde byta andra saker \"an 
disketter och det utvecklades tv\aa{} nya subkulturer: \textit{film-swappers} 
och \textit{tape-swappers}. De f\"orra bytte videofilmer av allehanda 
karakt\"ar, f\"oretr\"adelsevis filmer som var totalf\"orbjudna av statens 
biografn\"amnd eller p\aa{} annat s\"att var sp\"annande. En 
\textit{tape-swapper} bytte musikkassetter.

Diskettbyten mellan hackare har betytt otroligt mycket som kontaktyta f\"or 
dessa subkulturer. Man skriver heller aldrig \textit{disk-swapper}, eftersom 
ordets ursprungliga betydelse inneb\"ar att man byter just disketter. 
Speciellt filmbytare h\"anger naturligt ihop med datorkulturen eftersom 
videons genombrott sammanf\"oll med hemdatorboomen under mitten av 80--talet.

Ofta bytte en bytare b\aa{}de disketter, filmer, kassettband och vad man nu 
kunde f\aa{} f\"or sig att byta. Skillnaden mellan en bytare och en vanlig 
brevv\"axlare \"ar att sj\"alva bytesobjektet, disketten, kommer f\"ore allt 
annat. Orkar man inte skriva n\aa{}got brev s\aa{} skickar man helt enkelt 
bara en diskett m\"arkt med sitt eget namn, s\aa{} att mottagaren vet vem som 
skickat den. Diskettbytandet \"ar dock en f\"oreteelse som h\"or samman med 
80--talets europeiska hemdatorhackare. P\aa{} det tidiga 90--talets IBM PC var 
det relativt ovanligt -- det normala var d\aa{} att man h\"amtade hem de 
program man vill ha fr\aa{}n en BBS. Numera \"ar det givetvis bara Internet 
som g\"aller. Man har g\aa{}tt fr\aa{}n \textit{swapping} till 
\textit{trading}, dvs fr\aa{}n disketter till modem.

Byte av piratkopierad och kn\"ackt programvara via Internet sker p\aa{} slutna 
maskiner vars administrat\"or man m\aa{}ste vara bekant med (eller bli bekant 
med) f\"or att f\aa{} tilltr\"ade. Liksom tidigare p\aa{} BBS:erna anv\"ands 
en \textit{ratio} (f\"orh\aa{}llande eller skala, som i "{}kartan i skala 
1:15"{}) som inneb\"ar att man m\aa{}ste ladda upp t ex 1 megabyte f\"or att 
f\aa{} ladda ner 15 megabyte. (Att "{}ladda upp"{} inneb\"ar att \"overf\"ora 
ett program till en avl\"agsen maskin, att "{}ladda ner"{} inneb\"ar att man 
h\"amtar hem en kopia till sin egen maskin.) Om man inte till\"ampar 
s\aa{}dana f\"orh\aa{}llanden riskerar man att maskinen snart \"overbelastas 
av personer som bara laddar ner, vilka brukar kallas \textit{leechers} (iglar, 
blodsugare). Antalet grupper och slutna maskiner (\textit{sites, distro sites} 
osv) \"ar o\"oversk\aa{}dligt och de olika grupperna har specialiserat sig 
p\aa{} olika typer av program. Namnbekanta \"ar t ex \textbf{Radium} som bara 
kn\"acker audio-relaterade program.

Fr\aa{}n b\"orjan bestod hackargrupper bara av just programmerare och bytare, 
eller personer som var kombinationer av b\aa{}da. De framg\aa{}ngsrikaste 
hackargrupperna av det h\"ar slaget har alltid varit de som haft geografisk 
n\"arhet mellan medlemmarna, s\aa{} att man kunnat byta id\'{e}er och 
erfarenheter utan dyra och kr\aa{}ngliga telefonf\"orbindelser. Efter ett tag 
uppstod behov av mer specialiserade hackare; kategorierna \textit{musiker, 
grafiker,} de tidigare n\"amnda\textit{kn\"ackarna} och \textit{kodare} (eng: 
\textit{coder}) uppstod. Skillnaden mellan kn\"ackare och kodare var att 
kn\"ackare specialiserade sig p\aa{} att f\"orst\"ora kopieringsskydd (dvs 
modifiera befintliga program) medan kodare \"agnade sig \aa{}t ren 
programmering.

Att f\"orst\"ora kopieringsskydd \"ar i sig inte f\"orbjudet. (En produkt som 
du k\"opt har du faktiskt r\"att att g\"ora vad du vill med.) Att d\"aremot 
sprida det "{}kn\"ackta"{} programmet vind f\"or v\aa{}g, vilket bytarna ofta 
gjorde, \"ar h\"ogst illegalt. (Jag b\"or kanske po\"angtera att l\aa{}ngt 
ifr\aa{}n alla bytare bytte copyrightskyddade program, m\aa{}nga h\"oll sig 
till demos.) Nu har vi dock \aa{}ter liknelsen med att kopiera musik 
CD-skivor, n\aa{}got som \"ar lika illegalt. Ingen normalt funtad polisi\"ar 
myndighet skulle f\aa{} f\"or sig att ingripa mot en hobbyhackare som 
kopierade program av sina kamrater, s\aa{} l\"ange detta inte \"ar 
aff\"arsm\"assigt. Detta visste inte kn\"ackarna och bytarna, viket gjorde det 
hela mycket sp\"annande och "{}f\"orbjudet"{}. (Minns att en medelhackare var 
i gymnasial \aa{}lder och att det i den \aa{}ldern \"ar viktigt att trotsa 
samh\"allet.)

I USA fanns det ytterligare en kategori hackare som kallades \textit{fixers} 
(sv: \textit{fixare}). Dessa anpassade program avsedda f\"or europeiska PAL 
TV-system till den nordamerikanska TV-standarden NTSC, en grupp som inte finns 
bland PC-hackarna eftersom alla PC-maskiner har egna system f\"or 
bildsk\"armar ist\"allet f\"or att utnyttja TV-apparater. En del grupper hade 
ocks\aa{} \textit{suppliers} (sv: \textit{tillhandah\aa{}llare}) som skaffade 
fram originalprogram som kn\"ackarna kunde ta bort kopieringsskydden fr\aa{}n. 
Det var inte helt ovanligt att dessa arbetade p\aa{} datorbutiker eller rent 
av hos programtillverkare.

Av sociala sk\"al uppstod redan runt 1984 sk \textit{copy-partyn} 
(kopieringspartaj) d\"ar flera hackare fr\aa{}n olika grupper samlades p\aa{} 
n\aa{}gon ort f\"or att umg\aa{}s och byta erfarenheter. M\"ojligen 
inspirerades man av publiciteten kring The Whole Earth Catalogs f\"orsta 
hackarkonferens samma \aa{}r. F\"oreteelsen p\aa{}minner om rollspelskonvent 
eller t~ex bokm\"assan i G\"oteborg s\aa{}tillvida att det \"ar en ganska smal 
intressegrupp som tr\"affas, med den skillnaden att det hela \"ar ganska 
tumultartat och uppsluppet, mer som ett party \"an en vanlig m\"assa. 
Ben\"amningen \textit{copy-party} kommer av det faktum att det kopierades en 
hel del p\aa{} dessa partyn, b\aa{}de legalt och illegalt. P\aa{} senare tid 
har man ofta d\"ampat ben\"amningen lite grand och kallar det hela f\"or 
\textit{demo-party} eller bara \textit{party}. En ber\"omd serie regulj\"ara 
copy-partyn h\"olls under 80--talet i den lilla holl\"andska staden 
\textbf{Venlo}. \textit{The Party} (med stort P) \"ar f\"ormodligen Europas 
(eller rent av v\"arldens) st\"orsta och mest v\"albes\"okta kopieringspartaj. 
Det h\aa{}lls regulj\"art i mellandagarna 27-30 december varje \aa{}r sedan 
1991 i Herning messecenter, Danmark, och drog n\"armare 2000 personer 1994.

Inte ens hackare kan h\aa{}lla sams: stridigheter mellan grupper och personer 
urartade (urartar?) ofta i regelr\"atta "{}g\"angkrig"{} som mest handlade om 
psykologisk krigf\"oring. M\aa{}let var d\aa{} att f\"ors\"oka frysa ute en 
grupp eller en person genom att v\"agra byta disketter, och samtidigt uppmana 
alla sina v\"anner att g\"ora det samma. P\aa{} s\aa{} vis kunde en person 
eller en grupp "{}kastas ut"{} ur gemenskapen. F\"or att uppn\aa{} detta spred 
man l\aa{}nga textfiler med spetsade sanningar eller rena osanningar, 
varp\aa{} den angripne svarade med samma mynt. Krigen ledde i princip aldrig 
till n\aa{}gonting, och handgem\"ang p\aa{} copypartyn var ytterst s\"allsynt. 
Att f\"ora psykologiskt g\"angkrig mot andra hackare f\aa{}r v\"al betraktas 
som ganska harml\"ost, \"aven om de inblandade ofta var helhj\"artat 
engagerade i kriget. Man f\aa{}r anta att dessa schismer l\"arde ton\aa{}riga 
hackare en \textit{hel del} om vad krig egentligen g\aa{}r ut p\aa{}: det 
blossar upp ett tag, och sedan g\aa{}r det \"over, och sedan blossar det upp 
igen n\aa{}gon annanstans. N\aa{}gra l\"amnar Scenen (eller \textit{d\"or} i 
ett verkligt krig) men de flesta stannar kvar, och en annan dag uppst\aa{}r 
ett annat gr\"al.

Jag kan passa p\aa{} att n\"amna att bland phreakarna gick krigen \"over 
mycket snabbare: man polisanm\"alde helt enkelt den man hatade. Det var det 
enda s\"attet att praktiskt ingripa i en phreakares liv. Hos phreakarna 
s\aa{}v\"al som hos hemdatorhackarna dominerade dock v\"anskapen. I och med 
krigen mellan hackargrupper flyttades \"annu ett stycke m\"anskligt beteende 
\"over till telerymden. Abstraktionen med krig som ett avancerat schackspel i 
form av schismer p\aa{} Scenen, s\aa{}v\"al som i olika rollspel eller 
handgripligen som i filmen \textit{War Games} har gjort m\aa{}ngen hackare 
cynisk i f\"orh\aa{}llande till den m\"askliga naturen.

\medskip{}

\noindent{}De som \"ar (och var) aktiva p\aa{} Scenen \"ar det f\"or att de 
har ett annat f\"orh\aa{}llande till datorer \"an n\aa{}gon tidigare 
generation har haft. D\"ar en annan m\"anniska bara ser en burk, en maskin med 
bildsk\"arm och tangentbord, ser hobbyhackaren en hel v\"arld med sina egna 
sociala regler och dolda hemligheter. Det \"ar dessa dolda hemligheter som 
lockar, drar, och f\aa{}r hackaren att gl\"omma allt utom hackandet. 
S\"okandet efter mer kunskap accelererar sedan f\"or att n\aa{} en topp av 
intensiv kreativitet. Man producerar d\aa{} ett demo p\aa{} ett par veckor 
eller kn\"acker ett spel om dagen. Alla sociala kontakter utanf\"or datorn och 
de som anv\"ander den blir oviktiga.

De flesta n\aa{}r sedan en gr\"ans n\"ar de tr\"ottnar p\aa{} Scenen och den 
eviga jakten p\aa{} nytt, st\"orre och b\"attre. Man \textit{quittar} dvs 
slutar, helt enkelt. En hackare som jag k\"anner v\"al sade en g\aa{}ng:

\textit{"{}Det \"anda riktiga s\"attet att quitta, \"ar att sl\"apa ut datorn 
till ett tr\"ask och kasta ned den d\"ar"{}}, n\aa{}got som f\aa{}r illustrera 
den leda ett alltf\"or intensivt scenliv kan leda till. Andra tar det mera 
m\aa{}ttligt med hackandet och lever ett n\aa{}gots\aa{}n\"ar normalt socialt 
liv vid sidan av. Det \"ar de som stannar l\"angst p\aa{} Scenen. (Sj\"alv har 
jag varit d\"ar sedan 1986 och \"ar alltj\"amt kvar, om \"an n\aa{}got 
sporadiskt aktiv.)

Scenen s\"ager en del om vad hackarkultur egentligen \"ar: ett tak att samlas 
under. Det handlar om utforskande av datorer, datasystem och n\"atverk, men 
ocks\aa{} om att utforska hur samh\"allet fungerar och skapa n\aa{}got nytt 
och eget genom att g\"ora experiment med subkulturer. Det \"ar d\"arf\"or 
hackare tar sig in i n\"atverk som de inte f\aa{}r vara i, det \"ar d\"arf\"or 
de sprejar fixativ p\aa{} frim\"arken och struntar i allt vad copyright heter. 
De vill utforska och se hur saker och ting fungerar. De vill, kanske 
omedvetet, l\"ara sig inf\"or framtiden. Det handlar om utforskande och inte 
kallblodig st\"old.\footnote{Ni m\"arker s\"akert att jag nu b\"orjar v\"adra 
mina personliga \aa{}sikter.} Hackarna \"ar inga egocentriska brottslingar med 
avsikter att f\"orst\"ora s\aa{} mycket som m\"ojligt. De \"ar, enligt min 
mening, bara barn av sin tid.

Det h\"ar med utforskandet \"ar egentligen det enda som driver vad som kan 
kallas \textit{riktiga} hackare. Den som g\"or samma saker med motivet att 
stj\"ala eller sabotera \"ar bedragare eller databrottsling, inte hackare.

Hur speciell hackarkulturen kring hemdatorerna verkligen \"ar framg\aa{}r med 
all \"onskv\"ard tydlighet om man l\"aser sociologen \textbf{J\"orgen Nissens} 
fascinerande avhandling \textit{Pojkarna Vid Datorn}. Han intervjuar n\aa{}gra 
av hackarna i grupperna Fairlight och TCB och p\aa{}pekar hur underligt det 
ter sig n\"ar medlemmarna talar om \textit{marknadsandelar} p\aa{} Scenen och 
hur grupperna drivs under n\"armast f\"oretagsliknande former, trots att dessa 
inte sporras av n\aa{}got ekonomiskt vinstmotiv. Han po\"angterar ocks\aa{} 
hur hackarna beter sig mer som uttr\aa{}kade konsumenter \"an som brottslingar 
eller klassiska ungdomsg\"ang; det som \textbf{Douglas Coupland} kallar 
\textit{Generation X}.

Hemdatorgrupperna \"ar typiska f\"or Generation X. De avskyr politiskt 
korrekta budskap, de driver allt som f\"oretag, och de \textit{\"ar} 
uttr\aa{}kade av den enorma marknaden. Ist\"allet f\"or att konsumera b\"orjar 
de producera. Ist\"allet f\"or att manipulera pengar f\"or att kunna skaffa 
sig status och \aa{}tnjuta beundran, har de skapat en marknad d\"ar de byter 
kreativitet mot beundran utan n\aa{}gra materiella mellanled. Inga CD-skivor, 
promotionturn\'{e}er eller marknadsplaner beh\"ovs. Bara produkter av ren 
information i form av demon och kn\"ackta spel som byts mot ren information i 
form av beundran. Inget annat.

De enda av dessa subkulturella hackare som fick n\aa{}gon st\"orre medial 
uppm\"arksamhet var de som gick \"over gr\"ansen till n\"atverkshackarna och 
phreakarna och \aa{}kte fast. Det var delar av kretsen kring demogruppen 
\textbf{Agile} som 1989 greps av polisen efter att medlemmen \textbf{Erik XIV} 
(fingerat namn) g\aa{}tt ut i tidningen Z och Aktuellt och ber\"attat hur 
s\aa{}rbart kreditkortsv\"asendet i sj\"alva verket var, samtidigt som en 
annan medlem, \textbf{Erlang} (ocks\aa{} fingerat namn), best\"allde hem 
videoredigeringsutrustning f\"or en kvarts miljon kronor till sin egen 
hemadress med hj\"alp av falska kontokortsnummer. Drivna av sin l\"att 
elitistiska attityd fr\aa{}n demokulturen ville de vara ensamma om att kunna 
beh\"arska tekniken med kontokorten, och testade gr\"anserna f\"or vad som 
gick att g\"ora med konstruerade koder.

N\"ar polisen grep Erlang efter att han best\"allt redigeringsutrustningen 
b\"orjade han ber\"atta allt - med en n\"astan sjuklig detaljrikedom. 
Phreakare och hackare g\"or ofta s\aa{}; det verkar n\"astan som om de tror 
att poliserna skall bli imponerade av deras bedrifter. De inblandade d\"omdes 
i fallet Agile till villkorliga f\"angelsestraff, dryga b\"oter och 
\"overvakning. Samtliga utom Erlang arbetar idag inom databranchen. 
(\"Overraskande?)

\section*{Attityder}

De f\"orsta hackarna p\aa{} MIT brukade alltid utnyttja alla tekniska resurser 
de kunde komma \aa{}t. Det var inte alltid s\"akert att "{}auktoriteten"{}, de 
l\"arare och vaktm\"astare som hade hand om utrustningen, tyckte om detta. De 
flesta l\"arare tyckte att undervisningen i datakunskap skulle vara av den 
klassiskt auktorit\"ara typen, att l\"araren stod vid katedern och 
f\"orel\"aste. Om eleverna skulle f\aa{} tillg\aa{}ng till datorerna skulle 
det ske i form av tillr\"attalagda uppgifter som kunde l\"amnas in och 
r\"attas och betygs\"attas, inte genom den \textit{learning by doing}, dvs 
\textit{l\"ardom genom verkliga erfarenheter}, \textit{l\"ara f\"or livet}, 
som hackarna praktiserade. De \"alskade datorerna och kunde inte f\"or sitt 
liv begripa varf\"or de skulle h\aa{}llas borta fr\aa{}n maskinerna. De sm\"og 
in till maskinerna p\aa{} natten och utnyttjade dem utan l\"ararnas vetskap.

Efter att sj\"alv ha konfronterats med ett flertal datal\"arare, och framf\"or 
allt efter att jag \textit{sj\"alv} jobbat som datal\"arare har jag insett att 
detta klassiska nyttot\"ankande \"ar alltf\"or vanligt bland svenska 
datal\"arare. Det \textit{g\aa{}r} absolut inte att f\aa{} n\aa{}gon att tycka 
att "{}data \"ar roligt"{} om man samtidigt p\aa{}tvingar dem regler f\"or vad 
de f\aa{}r och inte f\aa{}r g\"ora med datorn. M\aa{}nga datal\"arare g\aa{}r 
i taket n\"ar de uppt\"acker att eleverna installerat egna program i datorerna 
eller programmerat n\aa{}got som de inte f\aa{}tt i uppgift att g\"ora. 
Vanliga orsaker till detta brukar vara en paranoid r\"adsla f\"or virus, 
\aa{}sikten att dataspel bara \"ar sl\"oseri med tid etc.

En datal\"arare som vi kan kalla \textbf{X}, p\aa{} mitt gamla gymnasium, 
skaffade sig ett program som gav ifr\aa{}n sig ett tjutande alarm s\aa{} fort 
n\aa{}gon \"andrat i maskinkonfigurationen. (Maskinkonfigurationen \"ar i det 
h\"ar fallet ett par filer med information som anv\"ands f\"or att st\"alla in 
datorn f\"or olika tillbeh\"or.) En utforskande hackare vill givetvis \"andra 
i maskinkonfigurationen, och skolans egna bin\"argenier brydde sig s\aa{}klart 
inte en sekund om att stora anslag med \textit{absolut f\"orbud} mot detta 
satts upp \"overallt i datasalen. Till historien h\"or att l\"araren 
undervisade i spr\aa{}k och under inga omst\"andigheter kunde acceptera att 
"{}hans"{} datorer anv\"andes till n\aa{}got annat \"an spr\aa{}k, 
ordbehandling och andra \textit{auktoriserade} aktiviteter. N\aa{}gra elever 
som blivit ertappade med en "{}tjutande"{} dator blev p\aa{} det viset 
avst\"angda fr\aa{}n den spr\aa{}kvetenskapliga datasalen. De allra 
skickligaste eleverna visste hur man skulle bete sig f\"or att g\aa{} runt 
s\"akerhetssystemet, och fick allts\aa{} vara kvar i datasalen, trots att de 
\"andrat i maskinkonfigurationen ett flertal g\aa{}nger.

Dessa elever, som \"agde en smula av den \"akta hackarmentalitet som 
innneb\"ar att man inte accepterar monopol p\aa{} kunskap eller datakraft, 
tillverkade ett litet roligt program, som \textit{f\"orutom} att det 
fullkomligt gick runt X:s lilla s\"akerhetssystem \textit{dessutom} 
slumpm\"assigt sl\"angde upp en \textit{requester}, ett litet f\"onster med 
text d\"ar det stod: \textit{X \"AR EN KN\"OL.} Under denna text fanns knappen 
\textbf{OK} som man m\aa{}ste trycka p\aa{} f\"or att komma vidare. Programmet 
var ett klassiskt \textit{hack}: det gjorde ingen nytta, men heller ingen 
direkt skada, och det kunde betraktas som roligt. De f\"orsta hackarna p\aa{} 
MIT skulle alldeles s\"akert ha uppskattat detta roliga sk\"amt. (Sj\"alv 
tycker jag att det \"ar uts\"okt!) Det var st\"ort om\"ojligt f\"or l\"araren 
i fr\aa{}ga att hitta och ta bort programmet. Det slutade med att han fick 
formatera om datorernas h\aa{}rddiskar och l\"agga in all programvara p\aa{} 
nytt. Att krypa till korset och be de hackande eleverna att sj\"alva ta bort 
programmet, eller att rent av \textit{be om urs\"akt} f\"oresv\"avade honom 
aldrig. Om han gjorde det skulle han ju f\"orutom att erk\"anna elevernas 
\textit{r\"att} till datorerna, ocks\aa{} erk\"anna sanningen - att vissa av 
eleverna var b\"attre orienterade i datakunskap \"an \textit{han sj\"alv}.

Faktum kvarst\aa{}r: dessa elevers f\"or\"aldrar hade betalt skatt f\"or att 
deras barn skulle f\aa{} anv\"anda datorer i skolan. Eleverna, liksom hackare 
i allm\"anhet, ans\aa{}g d\"arf\"or att det naturliga vore att l\aa{}ta 
eleverna anv\"anda datorerna hur mycket de ville, och till vad de ville. 
(P\aa{} tid som inte var schemalagd f\"or undevisning allts\aa{}.) Denna 
sj\"alvklara r\"att kallas sedan MIT-hackarnas tid f\"or \textit{hands 
on-imperativet}.

Datal\"arare f\"orst\aa{}r sig ofta inte p\aa{} hackare. Om de 
n\"odv\"andigtvis skall h\aa{}lla p\aa{} med datorerna hela tiden, varf\"or 
kan de d\aa{} inte g\"ora n\aa{}got som \"ar \textit{nyttigt} och 
\textit{till\aa{}tet}, t~ex l\"agga upp en avbetalningsplan, skriva en 
sammanfattning om Afrikas historia eller n\aa{}got dylikt? Attityden verkar 
vara att eleverna bara skall \textit{anv\"anda} maskinerna, inte 
\textit{utforska} dem och allra minst \textit{hacka dem}. Maskinen skall bara 
vara ett verktyg, och anv\"andaren skall helst veta s\aa{} lite som m\"ojligt 
om de processer som f\"orsig\aa{}r bakom sk\"armen. Hackaren \"ar den som, 
trots detta, \textit{faktiskt vill veta.}

Hackare \textit{vill inte} g\"ora "{}nyttiga"{} saker. De vill g\"ora 
\textit{roliga} saker, som att utforska datorns operativsystem, l\"agga in 
egna program och testa olika tekniska finesser. Det \"ar d\aa{} det blir 
roligt att anv\"anda en dator. Jag har f\"ors\"okt att p\aa{}tala detta f\"or 
flera datal\"arare jag har tr\"affat, tyv\"arr mestadels utan resultat. Jag 
anser personligen att detta utforskande \"ar nyttigt, och skulle inte f\"or 
mitt liv vilja hindra det. Det \"ar det som \"ar grunden till den entusiasm 
som g\"or att vissa tycker att "{}data \"ar s\aa{} roligt"{}. Om de trots allt 
skulle lyckas st\"alla till det med datorn s\aa{} att den inte fungerar 
l\"angre, anser jag att det \"ar min uppgift som l\"arare att se till att 
f\aa{} den funktionsduglig igen. Om jag inte klarar av detta \"ar jag 
inkompetent. Om jag inte har tid med detta \"ar skolan underbemannad. Jag har 
aldrig haft n\aa{}gra st\"orre problem med mina elever sj\"alv, och har 
genomg\aa{}ende positiv erfarenhet av de elever jag haft. Faktum \"ar att jag 
\textit{uppmuntrar} mina elever att utforska operativsystemet \textit{\"aven} 
om detta inte ing\aa{}r i kursen. Om de datorer jag ansvarar f\"or blir 
drabbade av virus eller kraschar, \"ar det snarare mitt problem \"an 
elevernas.

P\aa{} MIT 1960 uppt\"ackte man snart de m\"ojligheter som \"oppnade sig n\"ar 
man l\"at eleverna jobba fritt med datorerna. Professor Marvin Minsky kunde 
komma in i datorrummet, st\"alla ifr\aa{}n sig en teknisk mackap\"ar och sedan 
l\aa{}ta eleverna f\"ors\"oka utveckla ett styrprogram till den p\aa{} egen 
hand. Detta var inte undervisning -- det var forskning p\aa{} h\"og niv\aa{}, 
och det var eleverna, hackarna, som utf\"orde den. Hade det inte varit f\"or 
denna attityd till l\"arandet, hade datorerna aldrig blivit vad de \"ar idag. 
Sedan MIT som f\"orsta datorskola i v\"arlden l\aa{}tit eleverna f\aa{} 
obegr\"ansad tillg\aa{}ng till datorerna, spred sig denna nya pedagogik till 
alla h\"ogskolor som bedrev datorforskning. \"Aven de svenska. Ingen 
h\"ogskola med sj\"alvaktning l\aa{}ser idag ute sina elever fr\aa{}n 
datasalarna. De har ofta egna nycklar eller l\aa{}skort, och kan komma och 
g\aa{} som de vill. De svenska gymnasie- och h\"ogstadieskolorna har mycket 
att l\"ara av h\"ogskolan p\aa{} det h\"ar omr\aa{}det.

Faktum \"ar att n\"atverkshackarnas h\"arjningar i universitetens datorer 
delar de dataansvariga i tv\aa{} l\"ager: ett med folk som blir helt 
\textit{vansinniga} om de uppt\"acker att n\aa{}gon hackat deras dator, och 
ett som bara tycker det \"ar roligt och sp\"annande om n\aa{}gon hackar deras 
dator. Den senare gruppen \"ar dock inte lika h\"ogljudd som den f\"orsta 
(\"aven om jag upplevt den som betydligt st\"orre), vilket g\"or att bilden 
ut\aa{}t \"ar att alla dataansvariga hatar hackare. Detta \"ar l\aa{}ngt 
ifr\aa{}n sant.

Hackaren utforskar. Inte bara enskilda datorer, utan \"aven datasystem, 
datan\"atverk, telefonsystemet, eller vad som helst annat som \"ar 
elektroniskt. De f\"ord\"omer och ignorerar den auktoritet som vill hindra dem 
fr\aa{}n att utforska. De \"ar inte ute efter att stj\"ala. Punkt.

\section*{Mentalitet}

Vad som driver hackare rent psykiskt \"ar ett k\"ansligt omr\aa{}de. MIT:s 
hackare kunde sitta uppe och arbeta i 30-timmarspass f\"or att sedan kollapsa 
och sova i 12 timmar, och d\"arefter g\aa{} p\aa{} n\"asta 30-timmarspass. 
Hackarna f\"orsummar ibland allt utom datorn, inkluderat mat, kroppsv\aa{}rd 
och vanligt socialt umg\"ange. Vi tolkar detta som ett osundhetstecken, trots 
att vi kanske accepterar det bland m\"anniskor som jobbar i 
f\"oretagsledningar, kommitt\'{e}er och andra ansvarsfulla yrken. Man skall ha 
klart f\"or sig att s\aa{} gott som varenda hackare g\aa{}r igenom en 
s\aa{}dan h\"ar period av intensiv koncentration n\aa{}gon g\aa{}ng under sin 
karri\"ar, och det vore f\"orhastat att generellt f\"ord\"oma ett s\aa{}dant 
beteende.

Men i vissa fall \textit{\"ar} datorn faktiskt en flykt undan en odr\"aglig 
tillvaro. En ungdom mellan 14 och 19 \aa{}r uts\"atts f\"or m\aa{}nga 
h\aa{}rda krav fr\aa{}n omv\"arlden. Det kr\"avs av dem att de skall klara 
sina studier, umg\aa{}s med sina kamrater och framf\"or allt (mest 
underf\"orst\aa{}tt) att de skall knyta kontakter med det motsatta k\"onet.

Samtidigt skall man inte gl\"omma att hackandet ofta sker i grupp och baseras 
p\aa{} en v\"anskap som g\aa{}r l\aa{}ngt bortom datorns begr\"ansade 
omr\aa{}de. (F\"or den oinsatte: \textit{v\"anskap} \"ar den egenskap som 
g\"or att man kan f\aa{} f\"or sig att l\aa{}na ut ett rum till n\aa{}gon 
n\aa{}gra dygn, kopiera ett dataprogram, dela med sig av kunskap osv - utan 
att kr\"ava betalt.)

Datorn erbjuder en ovanligt l\"attillg\"anglig flykt fr\aa{}n uppv\"axtens 
krav. Redan tidigare i historien har m\aa{}nga unga m\"an (och en del kvinnor) 
flytt fr\aa{}n jobbiga k\"anslor genom att \"agna sig helhj\"artat \aa{}t 
n\aa{}gon vetenskap, och s\aa{} totalt g\aa{} upp i forskandet att de 
"{}gl\"omt bort"{} sina jobbiga sociala "{}plikter"{}, med umg\"ange, 
\"aktenskap och allt vad det inneb\"ar. Datorer \"ar i v\aa{}r tid ett mycket 
outforskat omr\aa{}de. Alla som f\aa{}r tillg\aa{}ng till en hemdator hamnar 
genast i en v\"arld d\"ar mycket \"ar ok\"ant och underligt, men samtidigt 
bundet till en viss logik. En dator skriker efter att f\aa{} utforskas. P\aa{} 
det viset blir datorn n\"astan till en drog som ers\"atter en mer 
"{}naturlig"{} drift att unders\"oka sociala beteendem\"onster. Utforskandet 
av datorn blir inte ett substitut, inte en ers\"attning, f\"or sexuella 
relationer. Det blir n\aa{}got man \"agnar sig \aa{}t f\"or att \textit{slippa 
t\"anka} p\aa{} sexuella relationer. Det \"ar d\"arf\"or s\aa{} m\aa{}nga sk 
"{}t\"ontar"{} \"agnar sig \aa{}t datorer. Samh\"allet har fr\aa{}n b\"orjan 
gett dem en otacksam roll, och ist\"allet f\"or att spela den, flyr de 
fr\aa{}n den.

M\aa{}nga hackare \"ar fullt medvetna om detta. Samtidigt ser de det h\aa{}rda 
liv med djungelns lag som v\"antar utanf\"or telerymden, och g\"or d\"armed 
till sist ett medvetet val att antingen \"andra p\aa{} allt eller stanna d\"ar 
de \"ar. En del gamla hackare har med \aa{}ren utvecklat en enorm bitterhet 
och cynism pga detta. De f\"ord\"omer den riktiga v\"arlden och \"ar fast 
beslutna att skapa en v\"arld d\"ar de sj\"alva f\aa{}r best\"amma, fast inne 
i datorn. De iakttar med sp\"anning de tekniska landvinningarna inom virtuell 
verklighet och artificiell intelligens, och s\"ager f\"or sig sj\"alva att 
\textit{en dag...}

Kunde de g\aa{} in i datorn f\"or alltid, skulle de g\"ora det. De hatar redan 
den v\"arld d\"ar de m\aa{}ste se sig bundna till sina fysiska eller sociala 
handikapp, och d\"ar deras lott redan p\aa{} f\"orhand \"ar att vara 
f\"orlorare. Den m\"anskliga k\"onsidentiteten utg\"ors n\"amligen av en 
fysisk s\aa{}v\"al som en social bit. Om man saknar den ena eller den andra, 
\"ar man d\"omd att vara f\"orlorare. Det h\"ander att hackarna 
genomsk\aa{}dar detta och ist\"allet s\"ager: \textit{"{}vi vill inte vara 
med"{}} och drar sig tillbaka till telerymden. Det finns inget vi kan g\"ora 
\aa{}t detta, annat \"an att tona ned v\aa{}ra sociala attityder mot avvikare, 
om ens det hj\"alper. Kanske \"ar det inte ens \"onskv\"art att hackare 
anpassas till "{}normalt"{} liv. Kanske vill vi ha dem d\"ar, s\aa{} att vi 
har kontroll \"over dem och vet var vi har dem, d\"ar de matar hj\"arnan med 
s\aa{} mycket praktiska problem att de slipper t\"anka p\aa{} sociala 
sv\aa{}righeter. De st\"angs in i en subkultur d\"ar det avvikande \"ar 
normalt. Tillst\aa{}ndet kan i v\"arsta fall \"overg\aa{} i lindrig eller 
sv\aa{}r \textit{eskapism}, dvs verklighetsflykt. Detta tillst\aa{}nd brukar 
kallas \textit{datorsjuka}.

Ut\"over detta kan vi notera att illegala hackare har ett n\aa{}got annorlunda 
beteendem\"onster j\"amf\"ort med de subkulturella, beroende p\aa{} vilket 
s\"att de kommit in i kulturen. En del phreakare kommer fr\aa{}n en v\"arld 
best\aa{}ende av heta linjen, radioamat\"ors\"allskap etc. Dessa drivs snarare 
av en vilja att kommunicera \"an av utforskande genom gruppbildningar och 
inb\"ordes t\"avlan. De \"ar ofta betydligt mer arroganta och sysslar med 
phreakandet helt enkelt d\"arf\"or att de \"ar uttr\aa{}kade och inte har 
n\aa{}got annat att g\"ora. (Samma motivationsfaktor som de som ringer 
\textit{heta linjen} och andra 071-nummer.) De tar absolut inte hackandet 
p\aa{} blodigt allvar, utan driver tv\"artom g\"arna med hackare, som de 
innerst inne tycker \"ar fullst\"andiga t\"ontar.

Hackare som hellre sysslar med datorer \"an telefoni har i allm\"anhet en 
starkare gruppk\"ansla och lojalitet mot gruppen som helhet. En renodlad 
phreakare av den typ jag just n\"amnde, kan mycket v\"al ange sina b\"asta 
v\"anner om hon/han blir uppt\"ackt, medan en hackare inte f\"or sitt liv 
skulle ange ens sina \textit{fiender}.

S\aa{}v\"al n\"atverkshackare, phreakare, virushackare och en del kn\"ackare 
lider av hoppl\"ost negativa sj\"alvbilder. De ser sig sj\"alva som elaka, 
grymma och dominanta v\"arstingar. Man har g\aa{}tt in i en roll d\"ar man 
identifierat sig med f\"orst\"orelselusta, samh\"allshat, kaos och allm\"ant 
dj\"avulskap mest f\"or att veta var man h\"or hemma. Det brukar dock g\aa{} 
\"over efter ett tag. Har man anammat yippieideal g\aa{}r det \textit{inte} 
\"over.

De allra farligaste hackarna (om vi ser det hela fr\aa{}n samh\"allets 
synvinkel) \"ar uteslutande \textit{bittra}. De ser sig som 
missf\"orst\aa{}dda och missbed\"omda av skolsystemet, eller i v\"arsta fall 
av samh\"allet som helhet. De tycker att skolan inte lyckats ta vara p\aa{} 
deras intelligens och anser sig d\"arf\"or ha r\"att att h\"amnas p\aa{} 
samh\"allet som st\"angt dem ute fr\aa{}n en v\"arld av kunskap eftersom de 
inte uppf\"ort sig p\aa{} r\"att s\"att, inte varit f\"orsedda med r\"att 
social kod. De har tvingats in p\aa{} tv\aa{}\aa{}riga gymnasieutbildningar av 
ett betygssystem som inte klarat av att sortera in dem bland de som verkligen 
l\"ampat sig f\"or en h\"ogre utbildning.

De har dessutom \textit{r\"att}, och det g\"or inte saken b\"attre. Med hat 
mot samh\"allet som inte f\"orst\aa{}tt att uppskatta deras kvalit\'{e}er 
kommer de tillbaka med datorer och elektronisk utrustning f\"or att s\aa{}ga i 
grundvalarna f\"or hela samh\"allets socioekonomiska system, inte s\"allan med 
en n\"ast intill \textit{psykopatisk} f\"orst\"orelselusta.

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{Carceres ex Novum}

\textit{Det fanns ett alternativ till det vanliga livet. Jag var tr\"ott 
p\aa{} allt det vanliga, p\aa{} att alltid vara sist, aldrig uppm\"arksammas. 
Datorn var uppm\"arksam, den uppm\"arksammade ingen annan \"an mig. Jag fann 
kamrater som jag aldrig beh\"ovde tr\"affa ansikte mot ansikte, och s\aa{} 
fl\"ot min ton\aa{}rstid f\"orbi, jag blev en intressant m\"anniska.}

\textit{N\"ar jag b\"orjade p\aa{} h\"ogskolan kom det j\"attelika Internet 
till mitt rum och v\"arlden str\aa{}lade in till mig. Jag hade miljoner 
m\"anniskor n\"ara inp\aa{} mig utan att n\aa{}gonsin beh\"ova se dem i 
ansiktet. Jag satt d\"ar j\"amt, enda avbrottet jag beh\"ovde var att \"ata 
och g\aa{} till skolan. Jag tr\"affade ingen, ingen k\"ande mig. Och jag 
trivdes. Tack vare uppm\"arksamheten fr\aa{}n de anonyma m\"anniskorna p\aa{} 
andra sidan sk\"armen k\"ande jag mig inte ensam.}

\textit{Men tiden rann ut och den verkliga v\"arlden kr\"op inp\aa{} mig, och 
jag visste att jag i och f\"or sig alltid skulle kunna fly, men aldrig skulle 
jag kunna g\"omma mig fr\aa{}n dem, vars v\"arderingar f\"orvandlade mig till 
en ensam asocial r\aa{}tta som tillbringade all sin tid med datorn. Och jag 
hatade dem."{}}

\end{quotation}

\noindent{}Visst \"ar en del av det som dessa hackare sysslar med olagligt, 
och visst \"ar detta fel fr\aa{}n samh\"allets synvinkel. Inte desto mindre 
\"ar det att grovt underv\"ardera hackarna om man p\aa{}st\aa{}r att de skulle 
beg\aa{} dessa handlingar slentrianm\"assigt, "{}i brist p\aa{} annat"{} eller 
enbart f\"or egen vinning. Det har varit alldeles f\"or mycket f\"ord\"omande 
och alldeles f\"or lite empati i hackardebatten. Nu \"over till n\aa{}got helt 
annat.

\chapter{BLIPP-BLOPP KULTUREN}

I Sohlmans musiklexikon st\aa{}r det: \textit{"{}Med elektronisk musik avses 
musik som framst\"allts eller bearbetats med hj\"alp av elektronisk apparatur 
och som uteslutande komponerats f\"or h\"ogtalarmediet."{}}

Den elektroniska musiken har l\"ange levt ett skyddat liv som en egen 
subkultur inom den sk "{}seri\"osa"{} musiken, inte minst i Sverige. 1948 
(samma \aa{}r som IBM marknadsf\"orde den f\"orsta kommersiella datamaskinen) 
gjordes den f\"orsta elektronmusikkompositionen av en viss \textbf{Pierre 
Schaeffer}, ett stycke kallat \textit{\'{E}tudes aux Chemins de Fer} (Etyder 
med t\aa{}g). I hans studio f\"or \textit{Musique Concrete} (Sv: 
\textit{Konkret Musik}) vid den franska radion f\"oddes elektronmusiken. 
Konkret musik \"ar musik som inte begr\"ansas till rena toner och instrument 
utan blandar in ljud ur vardagen, l\aa{}nga f\"or\"anderliga toner utan 
klangf\"arg osv. 1952-53 jobbade musikern \textbf{Karlheinz Stockhausen} hos 
Schaeffer och tog med sig id\'{e}erna hem till Tyskland och sedan dess har 
musikformen spritt sig och levt p\aa{} olika statliga institutioner runt om i 
Europa som en mycket smal gren av den klassiska musiken. Stockhausen var helt 
inne p\aa{} att bara anv\"anda elektroniskt alstrade ljud, till skillnad 
fr\aa{}n Schaeffer som helst anv\"ande bandinspelningar av riktiga ljud, som 
exempelvis t\aa{}g eller f\aa{}glar. I Sverige var musikformen i princip 
obekant tills den anv\"andes i och med upps\"attningen av \textbf{Harry 
Martinssons} science fiction-opera \textit{Aniara} 1959.

Det h\"ar kapitlet kommer inte att behandla klassisk elektronmusik - det finns 
mycket skrivet om detta p\aa{} andra h\aa{}ll. Dessutom \"ar den h\"ar boken 
riktad till vanliga m\"anniskor som tycker att konst skall f\"orest\"alla 
n\aa{}got, dvs att man inte st\"andigt skall f\"ors\"oka bryta sig ur alla 
begreppssystem s\aa{} att man blir s\aa{} obegriplig som m\"ojligt. 
Elektronmusik \"ar en s\aa{}dan musikform d\"ar musiken m\aa{}ste 
f\"orst\aa{}s p\aa{} fler plan \"an det rent musikaliska. Med andra ord: den 
h\"ar boken h\aa{}ller sig till lite bredare popul\"arkultur. D\"armed inte 
sagt att elektronisk konstmusik skulle vara mindre intressant, bara att den 
inte \"ar s\"arskilt intressant i det h\"ar fallet.

Det vore on\"odigt att p\aa{}peka att den elektroniska musikens historia \"ar 
bra mycket \"aldre \"an hackarkulturen. Elektronisk musik som f\"oreteelse har 
dock haft ett avg\"orande inflytande \"over hackarkulturen, och i sin 
popul\"arkulturella form som syntpop, techno, acid osv har den haft en 
oerh\"ord betydelse f\"or den generation som v\"axt upp med datorer. Inte 
minst f\"or att visa den vackra sidan hos datorn. Elektronmusiken var det 
f\"orsta omr\aa{}de d\"ar datorer bevisligen anv\"andes f\"or att skapa 
\textit{konst}, och till skillnad fr\aa{}n annan elektronisk kultur har 
elektronmusiken sina r\"otter i Europa.

F\"orsta g\aa{}ngen en dator spelade musik var 1957 p\aa{} Bell Laboratories i 
USA. Melodin hette \textit{Daisy} vilket \"ar samma melodi som den 
intelligenta datorn \textbf{HAL} i \textbf{Stanley Kubricks} filmatisering av 
\textbf{Arthur C Clarkes} science fiction-roman \textit{\AA{}r 2001} b\"orjar 
nynna n\"ar den monteras s\"onder. Detta \"ar givetvis ingen slump, utan en 
avsikt fr\aa{}n regiss\"orens sida att ta datorn till sin "{}barndom"{} i 
dubbel bem\"arkelse n\"ar den f\"orlorar sin avancerade elektroniska 
identitet. F\"orsta g\aa{}ngen en svensk dator spelade musik var n\"ar 
\textbf{Sven Yngvell} programmerade SAABs BESK-kopia\footnote{BESK var den 
f\"orsta svenska elektroniska datorn. Den hade f\"oreg\aa{}tts av s\aa{}v\"al 
analoga datorer och rel\"amaskinen BARK.} \textit{SARA} att spela Calle 
Schewen, Flickan i Havanna m fl l\aa{}tar n\aa{}gon g\aa{}ng 1958.

\section*{Technopop}

V\"arlden under 70- och 80-talet: I och med de f\"orsta billiga 
japanproducerade syntarna b\"orjade de elektroniska instrumenten anv\"andas av 
vanliga m\"anniskor som inte var utbildade musiker, och den elektroniska 
popul\"armusiken f\"oddes. Skillnaden mellan t~ex hammondorgeln eller 
\textbf{Pink Floyds} monofoniska syntar och den nya generationen elektroniska 
instrument var att dessa kunde lagra rytmer och hela melodislingor i digitala 
minnen som sedan bearbetades. Bland annat \textit{kvantiseringen} (som 
anpassar spelade toner \textit{exakt} till en given rytm) kritiserades (och 
kritiseras) mycket av "{}seri\"osa"{} musiker. De menade att simpla och 
rytmiskt perfekta melodislingor var att f\"orst\"ora musiken, och drog sig 
\aa{}t sitt h\aa{}ll. En annan faktor som verkade avskr\"ackande p\aa{} 
musiker av den \"aldre skolan var att musik som spelas av maskiner inte 
beh\"over anpassas till n\aa{}gon musikers fingerf\"ardighet, med f\"oljd att 
\"orats f\"orm\aa{}ga att uppfatta variationer i ljudet ist\"allet fick 
s\"atta ramarna. Ett "{}groove"{} p\aa{} flera hundra taktslag i minuten, 
slingor med tonl\"angder p\aa{} hundradelar av en sekund - s\aa{}dana melodier 
skr\"ammer slag p\aa{} musiker som \"ar vana vid att kunna h\"anga med och 
analysera det som spelas.

F\"or den nya elektroniska musikerna var den perfekta kvantiseringen, 
m\"ojligheterna till ett h\"ogt tempo och syntetiska ljudbilder ett 
sk\"onhetsideal. Bland pionj\"arerna m\"arks speciellt tyska 
\textbf{Kraftwerk} som byggde sina egna syntar, och som f\aa{}r betraktas som 
klassiker i genren.

Kraftwerks betydelse f\"or syntmusiken kan knappast \"overdrivas. Ingen 
enskild grupp har haft s\aa{} stort inflytande \"over elektronisk 
popul\"armusik som dessa tyska futurister - futurister s\aa{} tillvida att de 
s\aa{}g sk\"onheten i tekniken i sig, snarare \"an som ett verktyg f\"or att 
reproducera andra ideal. De hade tidigt kontakt med n\"amnde Karlheinz 
Stockhausen och h\"amtade mycket av sina id\'{e}er och inspiration fr\aa{}n 
den klassiska elektronmusiken.

Kraftwerk, och speciellt bandmedlemmen Ralf H\"utter \"ar dessutom mycket 
politiskt medvetna och sympatiserar \"oppet med hackare. Ralf titulerar sig 
t~o~m ibland som hackare sj\"alv. Dessa tyska herrars mentalitet har 
s\aa{}ledes influerat - och influerats av - den underjordiska digitala 
kulturen v\"arlden \"over. Chaos Computer Club-medlemmen Pengo, som jag 
n\"amnde tidigare i samband med de illegala hackarna, var f\"ortjust i 
Kraftwerk och kunde lyssna p\aa{} skivorna g\aa{}ng efter g\aa{}ng samtidigt 
som han tog sig in i datorer v\"arlden \"over. Det var han inte ensam om. 
\"Aven om hackare rent allm\"ant har splittrad musiksmak, fr\aa{}n Bach till 
Deathmetal, \"ar det f\aa{} som inte kan njuta av elektronisk musik i en eller 
annan form.

Medan en "{}vanligt"{} skolad musiker kanske ser datorn som ett 
\textit{verktyg} f\"or att framst\"alla arrangemang, "{}komp"{} och snygga 
notskrifter, ser en futuristisk musiker datorn som ett \textit{instrument}, 
n\aa{}got som skall spelas f\"or sin egen skull och likv\"al som en saxofon 
eller en harpa \"ager en inre sk\"onhet. Futuristmusikern kan sitta i timmar 
och st\"alla olika parametrar f\"or att f\aa{} fram ett personligt ljud ur 
maskinen, och han \"alskar det lika mycket som en gitarrist \"alskar att 
extrapolera sina skalor upp och ned i jakt p\aa{} st\"orre personlig 
"{}touch"{} i sin musik.

Medan en "{}vanlig"{} musiker profilerar sig genom att s\"oka nya tekniker 
f\"or att manipulera sitt redan befintliga instrument, jobbar elektronmusikern 
snarare med sifferparametrar, spektrumanalysatorer och enhandsspel. En del kan 
inte spela alls, utan n\"ojer sig med att skriva in musiken - not f\"or not - 
i n\aa{}got som p\aa{}minner om en musikalisk ordbehandlare. Metoden m\aa{} 
vara radikalt annorlunda mot traditionellt musikskapande, men inneb\"ar inte 
att elektropopen skulle ha mindre "{}sj\"al"{} f\"or det.

En annan konsekvens av datorernas int\aa{}g i musikbranchen \"ar de helt 
elektroniska ljudbehandlingsprogram som nu b\"orjat dyka upp f\"or hemmabruk. 
Genom att emulera funktionen hos professionell ljudbehandlingselektronik kan 
en h\"ogklassig studio skapas med enbart datorprogram och n\aa{}gra mikrofoner 
och ett hyfsat ljudupptagningsrum. De flerkanaliga mixerborden och 
bandspelarna \"ar en g\aa{}ng f\"or alla p\aa{} v\"ag bort till f\"ordel f\"or 
helt digitala utrustningar. \"Aven vissa musikinstrument som Rolands 
kultf\"orklarade och sv\aa{}r\"overkomliga \textbf{TB-303} emuleras med stor 
framg\aa{}ng, exempelvis av svenska Propellerheads program RB-338.

\textbf{Peter Samson} hade som en av de allra f\"orsta hackarna p\aa{} MIT 
(ja, nu \"ar vi tillbaka d\"ar igen) lyckats f\aa{} en PDP-1 dator att spela 
fugor av Bach enbart baserade p\aa{} inskrivna siffror. Hans program f\aa{}r 
nog s\"agas vara den allra f\"orsta sk "{}sequencern"{} tillverkad av en 
amat\"or. En sequencer (sv: \textit{sekvensator}, alla anv\"ander dock det 
engelska namnet) \"ar ett dataprogram eller en maskin som kommer ih\aa{}g vad 
som skall spelas, och som g\"or det m\"ojligt att \"andra om tonerna, spela 
upp dem igen, lagra dem p\aa{} n\aa{}got vis och sedan plocka fram dem vid 
n\aa{}got annat tillf\"alle. Allt sedan den dagen har vi haft en levande, 
maskinskapad musikkultur.

M\aa{}nga traditionellt skolade musiker reagerar med ren och sk\"ar 
fr\"amlingsfientlighet mot detta nya s\"att att jobba med musiken, snarare 
\"an att ta \aa{}t sig det goda och f\"ors\"oka f\"orst\aa{} vari po\"angen 
ligger.

Bland de svenska elektropionj\"arerna fanns t~ex \textbf{Page} som fortfarande 
\"ar aktiva. Under det tidiga \aa{}ttiotalet var de en av de f\"orsta (och 
f\"or sin genre ocks\aa{} en av de mest framg\aa{}ngsrika) sk 
\textit{syntpopgrupperna.} Det var m\aa{}nga som hoppade p\aa{} syntt\aa{}get, 
men som nu fallit i gl\"omska. Vem lyssnar idag p\aa{} grupper som 
\textbf{Trans-X, Ultravox} eller \textbf{Texas instruments?} Inte m\aa{}nga, 
\"aven om det fortfarande finns en hel del syntpopdiggare ute i landet. Genren 
har kommit tillbaka under det tidiga nittiotalet i form av t ex 
\textbf{S.P.O.C.K} eller nykomlingarna \textbf{Children Within}, b\"agge 
lysande svenska beg\aa{}vningar.

Som en motreaktion p\aa{} de ofta mycket tv\aa{}lfagra och hemtrevliga syntare 
(l\"as Howard Jones, Depeche Mode etc.) som florerade i mitten av 
\aa{}ttiotalet d\"ok det upp en ny, oerh\"ort tung form av syntmusik; 
\textit{Electronic Body Music} eller helt enkelt bara \textit{EBM.} F\"or det 
mesta kallades den dock rakt av f\"or \textit{"{}R\aa{}synt"{}}. Engelska 
\textbf{Cabaret Voltaire} hade "{}uppfunnit"{} stilen 1978\footnote{ 
Meningarna om vad som b\"orjade n\"ar och vem som gjorde vad tycks g\aa{} 
is\"ar h\"ar: nude@home.se skriver: "{}Bland de f\"orsta banden att g\"ora EBM 
var D.A.F (Deutsch-Amerikanische Freundschaft), Rheingold och Velodrome... 
Cabaret Voltaire gjorde industrimusik. Industrimusiken skapades och namngavs 
av Throbbing Gristle p\aa{} 70-talet. De ans\aa{}g att det var dags att 
uppdatera musiken fr\aa{}n den viktorianska eran till industrialismen."{}} , 
men f\"orst nu fick den m\aa{}nga lyssnare \"over hela kontinenten och i 
Amerika. Bland andra \textbf{Portion Control, Front 242} (som myntade termen 
\textit{EBM}), \textbf{Skinny Puppy} och \textbf{Invincible Spirit} h\"orde 
till dem som h\"angde p\aa{} trenden. Man kan j\"amf\"ora tungsyntens 
int\aa{}g med n\"ar \textit{grungen} (personifierad i Nirvana) d\"ok upp som 
en reaktion p\aa{} \textit{pudelrocken} - det hade blivit f\"or mycket av det 
sliskiga helt enkelt. Mindre lyckat var kanske tendensen hos m\aa{}nga 
tungsyntband att flirta med rent nazistisk symbolism och kl\"adsel, och 
m\aa{}nga grupper (d\"aribland n\"amnda Front 242) tvingades g\"ora offentliga 
avb\"ojanden f\"or att slippa f\"orknippas med nynazism.

Under 90-talet har flera grupper tr\"ottnat p\aa{} EBM-konceptet, eftersom det 
hela b\"orjat bli en smula uttjatat. T ex \textbf{Ministry, Die Krupps} och 
svenska \textbf{Poupp\'{e} Fabrikk}har g\aa{}tt \"over till 
\textit{Crossover,} musik som \"ar en blandning mellan EBM och olika typer av 
\textit{Metal}, g\"arna i trash-pionj\"aerna \textbf{Metallicas} stil.

\section*{Ambient}

\AA{}r 1978 sl\"appte fd Roxy Music-keyboardisten \textbf{Brian Eno} en skiva 
vid namn \textit{Music For Airports} p\aa{} ett eget skivbolag som d\"opts 
till \textbf{Ambient}. "{}Ambient"{} betyder ungef\"ar "{}totalt omgivande"{} 
och \"ar ursprungligen en relativt sv\aa{}rtillg\"anglig form av konstmusik. 
Id\'{e}n med musiken \"ar att \aa{}terge \textit{en hel milj\"o} ist\"allet 
f\"or bara en musikalisk ljudmatta med rytmer och ordnade toner. Givetvis \"ar 
det en f\"ordel att \aa{}terge en ljudbild fr\aa{}n en fr\"ammande och g\"arna 
sp\"annande milj\"o om man vill g\"ora bra, engagerande ambientmusik. Ett 
enkelt s\"att att g\"ora ambientmusik \"ar att bara st\"alla upp tv\aa{} 
mikrofoner i ett st\aa{}lverk, en f\"orortsl\"agenhet eller vad man nu vill 
skildra.

Eno l\"ar ha f\aa{}tt id\'{e}n att g\"ora s\aa{}dan musik efter att ha varit 
s\"angliggande efter en bilolycka med stereon p\aa{}slagen utan m\"ojlighet 
att varken skruva upp eller st\"anga av den. Den tysta viskningen av musik ute 
i periferin uppblandad med ljud fr\aa{}n gatan utanf\"or fick honom att inse 
att detta faktiskt var en egen musikform. Musik i periferin - s\aa{}dan som vi 
till exempel h\"or p\aa{} varuhus eller flygplatser - har en egen grammatik 
och liknar inte alls "{}vanlig"{} musik. Ambientmusik \"ar musik som man skall 
ha p\aa{} medan man g\"or n\aa{}got annat, koncentrerar sig p\aa{} andra ljud, 
men som man \"and\aa{} skall kunna tycka om \textit{undermedvetet}. Inom 
psykologin g\aa{}r fenomenet under begreppet \textit{subliminal perception.} 
Musiken skapar en helhet tillsammans med redan befintliga ljud och kr\"aver 
inte lyssnarens koncentration.

Det \"ar egentligen inte Eno som har "{}uppfunnit"{} ambientmusiken. Den 
excentriska och geniala komposit\"oren \textbf{Erik Satie} gjorde n\aa{}gra 
f\"oga uppskattade f\"ors\"ok med "{}m\"obelmusik"{} p\aa{} det tidiga 
1900-talet och p\aa{} 60-talet skrev musikkonstn\"aren \textbf{John Cage} 
l\aa{}ten \textit{Four Minutes, Thirty-three Seconds}, ett stycke musik f\"or 
tyst piano, som av m\aa{}nga betraktas som den absolut ultimata 
ambientkompositionen. Meningen var att lyssnaren skulle lyssna koncentrerat 
p\aa{} ljuden i sin omgivning. Mest utbyte av stycket har man kanske om man 
samtidigt kan l\"asa partituret: tre satser med en enda instruktion: 
\textit{tystnad}. Cage jobbade ocks\aa{} mycket med elektronmusik, d\"ar han 
bland annat inf\"orde id\'{e}er fr\aa{}n Zen-filosofin om hur musik skulle 
kunna vara m\"onstergill men \"and\aa{} kaosartad, vilket bland annat legat 
till grund f\"or studier av improvisationsteknik. \"Aven detta har haft stort 
inflytande p\aa{} ambientmusiken och n\"amns p\aa{} omslagen till Brian Enos 
skivor.

Tillsammans med installationskonst s\"ager den h\"ar musikformen en del om 
ambitioner i modern konst: man vill skapa en total milj\"o och placera 
betraktaren i denna. \footnote{Att "{}bredda ramarna"{} (eller allra helst 
uppl\"osa dem fullst\"andigt) anses allm\"ant vara karakteristiskt f\"or 
postmodern konst.} Konceptet \textit{Virtuell Verklighet} (eng: Virtual 
Reality) anses vara den optimala kombinationen av installation och 
ambientmusik. En autentisk konstgjord, skapad milj\"o av den typ som 
f\"orfattare i \aa{}rhundraden kunnat skapa med hj\"alp av l\"asarens egen 
fantasi - men p\aa{}taglig, detaljerad och \textit{exakt.} En v\"arld byggd av 
ren information.

Tidiga elektronmusikpionj\"arer som \textbf{Tangarine Dream} (som debuterade 
med \textit{Electronic meditation} 1969) och en del symfonirockgrupper som 
till exempel \textbf{Hawkwind} experimenterade tidigt med att skapa 
fr\"ammande, futuristiska ljudmilj\"oer med tidiga syntar och genom att 
manipulera allsk\"ons elektronik (till exempel gitarrf\"orst\"arkare) f\"or 
att kl\"amma fram underliga ljud. Brian Eno \"ar alltj\"amt en portalfigur 
f\"or musikformen. Innan ambientmusik blev allm\"ant k\"and sorterade man ofta 
in den under etiketter som \textit{New Age} eller \textit{Meditationsmusik}. 
Dessa ben\"amningar anv\"ands numera mest p\aa{} artister som 
\textbf{Jean-Michel Jarre} och \textbf{Vangelis}, som representerar en sorts 
st\"amningsladdad hissmusik, l\"ampad f\"or s\aa{}v\"al aktivt som passivt 
lyssnande.

Moderna techno- och industrimusikinspirerade diskjockeyer som \textbf{Alex 
Paterson} och \textbf{Bill Drummond} (\textit{The Orb} \textit{/ KLF}) eller 
\textbf{Sven V\"ath} har lyckats med konststycket att g\"ora rytmisk 
popul\"armusik med inslag av ambient utan att f\"orst\"ora grundid\'{e}n. 
Speciellt Patersons \textit{The Orbs adventures beyond the ultraworld} och 
V\"aths \textit{Accident in Paradise} r\"aknas som viktiga milstolpar inom 
"{}modern"{} ambient.

\section*{Elektronisk Film}

Det sista omr\aa{}de jag tar upp i det \"ar kapitlet handlar inte om musik. 
Elektronisk film har i princip funnits sedan TV:n uppfanns, men har aldrig 
kommit att utvecklas till n\aa{}gon egen genre f\"orr\"an tidigast under det 
sena 80-talet.

Vi kan j\"amf\"ora elektronisk film med elektronisk musik, och s\"aga att det 
\"ar film som alstrats p\aa{} enbart elektronisk v\"ag. F\"orsta g\aa{}ngen 
man gjorde n\aa{}got s\aa{}dant var n\"ar man f\"or f\"orsta g\aa{}ngen 
riktade en TV-kamera mot en TV-sk\"arm och p\aa{} det viset lyckades skapa ett 
rinnande rundg\aa{}ngsm\"onster. \"Aven inom musiken har den sortens effekter 
anv\"ants f\"or att piffa upp och l\"agga till nya dimensioner: det finns 
knappast en gitarrist som inte vet hur man kan utnyttja rundg\aa{}ng i en 
elektronisk f\"orst\"arkare f\"or att skapa nya ljud.

N\"ar det g\"allde musik utvecklades som jag sade denna form av manipulation 
till en egen konstform redan i mitten p\aa{} 50-talet under ledning av 
Karlheinz Stockhausen. N\"ar det g\"allde TV och film var det aldrig fr\aa{}ga 
om att g\"ora elektronisk film till n\aa{}gon egen konstform. Ist\"allet 
anv\"andes tekniken mera till just specialeffekter. Ett lysande exempel \"ar 
exempelvis vinjetten till den engelska TV-serien \textit{Doctor Who}, en 
illusion av en f\"ard genom en l\aa{}ngstr\"ackt, gr\"all tunnel, som skapats 
enbart med hj\"alp av rundg\aa{}ngsm\"onster.

Filmkonsten har utvecklats i m\aa{}nga riktningar, men just elektronisk film 
tycks te sig oerh\"ort avskr\"ackande f\"or m\aa{}nga filmskapare. Inom filmen 
finns det n\"amligen ingen som helst tradition att skapa filmer utan 
m\"anniskor. Film har, i princip \"anda sedan den uppfanns, byggt p\aa{} 
teater och d\"armed dialog. S\aa{}v\"al \textit{klassisk} film som sk 
\textit{konstfilm}, bygger p\aa{} sk\aa{}despelare och dialoger. Bara tanken 
att tillverka en film utan m\"anniskor \"ar absurd f\"or de flesta filmare. 
Inom musiken finns d\"aremot en, milt sagt, \textit{betydligt} l\"angre 
tradition av att tillverka musik utan s\aa{}ng. Man skulle kunna s\"aga att 
musiken till skillnad fr\aa{}n teater och film handlar mer om att direkt 
generera k\"anslor och st\"amningar \"an att f\"ors\"oka \aa{}terge verkliga 
h\"andelser eller psykologiska skeenden.

Inom den tecknade filmen har en del f\"ors\"ok gjorts att ta steget ifr\aa{}n 
m\"anniskan, och f\"ors\"oka skapa en symbolisk v\"arld. F\"or det mesta har 
det dock bara lett till kompromisser. N\"astan alla tecknade filmer \"ar 
\textit{fabler}, dvs de beskriver n\aa{}got som egentligen intr\"affar i den 
m\"anskliga, sociala vardagen. I princip alla f\"orlopp som \aa{}terges i 
tecknad film inneh\aa{}ller akt\"orer med vissa psykiska och fysiska 
egenskaper som f\"ors\"atts i n\aa{}gon m\"anniskoliknande situation. De 
f\aa{} f\"ors\"ok som gjorts att skapa tecknad film p\aa{} samma vis som 
modern konst, genom att anv\"anda symboler och m\"onster utan "{}liv"{}, har 
n\"astan undantagsl\"ost blivit beskyllda f\"or att vara obegripliga.

Till saken h\"or att film fram till 90-talet har varit n\aa{}got oerh\"ort 
kostsamt som man inte experimenterar med hur som helst. Man m\aa{}ste ha 
antingen en kommersiell potential och en publik, alternativt statlig 
finansiering, f\"or att ha r\aa{}d att g\"ora en film. Ingen av dessa b\aa{}da 
institutioner \"ar s\"arskilt mottaglig f\"or experiment. I och med den 
billiga videoteknikens int\aa{}g i slutet av 80- och b\"orjan p\aa{} 90-talet 
har det blivit m\"ojligt att experimentera med film p\aa{} ett helt nytt 
s\"att.

\"Aven datorn har gjort sitt int\aa{}g i den elektroniska filmen. H\"ar, 
s\aa{}v\"al som inom musiken, \"ar den allm\"anna attityden dock att datorn 
bara skall vara ett verktyg, ett medel, att g\"ora alldeles vanlig kommersiell 
film eller konstfilm. Bland de som sj\"alva sysslar med animationer och 
datorgrafik \"ar dock id\'{e}erna radikalt annorlunda.

Ett av de tydligaste och vackraste exemplen p\aa{} elektronisk film \"ar en 
serie kortfilmer som skapats av \textbf{George Lucas'} farmarbolag 
\textbf{PIXAR}, ett f\"oretag som grundats av denne filmmogul endast i syfte 
att utveckla datorteknik f\"or film. Dessa g\aa{}r under samlingsnamnet 
\textit{Beyond the Mind's Eye}, och \"ar mycket uppskattade bland de som redan 
tidigare f\aa{}tt upp \"ogonen f\"or elektronisk kultur. Lite paradoxalt var 
det allts\aa{} i det h\"ar fallet den kommersiella filmen som finansierade 
utvecklingen av en av de mest alternativa konstformer som finns. Vissa av 
PIXARs filmer \"ar vanliga spelfilmer, ungef\"ar som tecknad film fast mycket 
mer detaljerade, medan andra varit riktigt experimentella. Man har nu f\aa{}tt 
ett kommersiellt genombrott med filmer som \textit{Toy Story} och 
\textit{Antz}. Andra "{}seri\"osa"{} filmer och tecknade filmer i synnerhet, 
anv\"ander idag stora m\"angder datorgenererade sekvenser.

Filmer som bara inneh\aa{}ller exploderande geometriska figurer, panoreringar 
\"over obegripliga landskap, fraktalbilder och psykedeliska f\"argm\"onster 
brukar jag sj\"alv kalla \textit{ambientfilm}, eftersom tanken \"ar ungef\"ar 
den samma som med ambientmusik - att skapa en st\"amning utan n\aa{}gon r\"od 
tr\aa{}d i det som visas. Filmstilen \"ar till sin art besl\"aktad med sk 
\textit{parametrisk} film, en sorts filmstil d\"ar tekniken, speciellt 
kameraf\"orning och panoreringar, anv\"ands som ett sj\"alv\"andam\aa{}l f\"or 
att ge filmen en viss st\"amning utan att anv\"anda de klassiska filmiska 
ber\"attarmetoderna.

Elektronisk film \"ar mycket uppskattad p\aa{} exempelvis \textit{ravefester}, 
och en i m\aa{}nga fall sj\"alvklar ingrediens i musikvideor till 
\textit{technomusik}, som jag skall ta upp i n\"asta kapitel.

\chapter{RAVE, TECHNO OCH ACID}

Det d\"ok upp n\aa{}got konstigt i Sverige under \aa{}ttiotalet. De 
diskjockeyer som vuxit upp under 70-talet och som var t\"ankta att ers\"atta 
den alltf\"or dyra och okontrollerbara levande musiken hade f\aa{}tt 
konstn\"arliga ambitioner, och sm\aa{} bolag som var mellanting mellan 
skivbolag och diskjockey-stall b\"orjade dyka upp \"over praktiskt taget hela 
v\"astv\"arlden. De producerade skivor med en sorts musik som var avsedd f\"or 
en enda sak - att spelas p\aa{} diskon. Den skulle vara s\aa{} dansant som 
m\"ojligt, med en markerad rytm och ett tempo runt 120 bpm - ett perfekt 
danstempo. (Bpm \"ar en f\"orkortning f\"or \textit{beats per minute} antal 
anslag per minut, en m\aa{}ttenhet f\"or musiktempo.)

I mitten av 80--talet startades bolaget \textbf{Swemix} av n\aa{}gra 
diskjockeyer i Stockholm som ville ge ut mixar av svenska artister. Bland de 
diskjockeyer som lyckades sl\aa{} sig fram b\"ast genom att kombinera dans- 
och popul\"armusik fanns t~ex \textbf{Dag Volle}, mer k\"and som 
\textbf{Denniz Pop} och ansvarig f\"or succ\'{e}erna \textit{Hello Africa} och 
\textit{No Coke} med Dr. Alban 1989, samt senare v\"arldsartisterna 
\textbf{Ace of Base}. D\"ar fanns ocks\aa{} \textbf{Robert W\aa{}tz} och 
\textbf{Rasmus Lindvall}, senare mer k\"anda som \textbf{Rob'n'Raz}. Andra 
f\"oredrog att h\aa{}lla sig mindre kommersiella och g\"ora \textit{sin egen 
grej}. De ville inte s\aa{} sakteliga \textit{reformera} discot till en 
svettig dansklubb. De ville g\"ora \textit{revolution nu}.

I mitten och slutet av \aa{}ttiotalet, och i Sverige speciellt 1987--88, 
uppstod den nya danskulturen. Vild, fri dans f\"or dansens egen skull, inte 
n\aa{}got v\"alordnat som man underkastade sig av sociala sk\"al p\aa{} 
v\"alorganiserade danstillst\"allningar eller diskon eller p\aa{} 
skolgymnastiken, utan \textit{vild} h\"amningsl\"os dans. Det var den 
rytmiska, tidigare rituella dansen som i \aa{}rhundraden tryckts under ytan 
och tyglats av v\"astv\"arldens moraliska och etiska v\"arderingar som 
\aa{}teruppstod. Och den \aa{}teruppstod i form av acidhouse. Givetvis blev 
det etablerade samh\"allet med politiker, musiker och kuratorer 
d\"odsf\"orskr\"ackt. Och givetvis k\"opte var enda ung m\"anniska som hade 
vett nog att vara upprorisk en acidhouseplatta f\"or att skr\"amma 
f\"or\"aldrarna med. (\"Aven f\"orfattaren, som k\"opte sin f\"orsta 
acidplatta \textit{House Nation} av \textbf{MBO}, 1987.)

Ren \textit{house} var mest framg\aa{}ngsrik till en b\"orjan, f\"ormodligen 
f\"or att den byggde p\aa{} funk-, soul- och diskomusik \'{a}la George Clinton 
och James Brown snarare \"an p\aa{} syntetisk musik. Det syntetiska inslaget 
var begr\"ansat till ett trumkomp som man fick fr\aa{}n en trummaskin eller 
bara stal rakt av fr\aa{}n n\aa{}gon Kraftwerkskiva. Genren uppstod i Chicago 
och skall ha f\aa{}tt sitt namn fr\aa{}n att danspartyn ofta h\"olls i 
lagerlokaler, p\aa{} engelska \textit{warehouses}. (En av de f\"orsta 
europeiska klubbarna som spelade housemusik hette ocks\aa{} just 
\textbf{Warehouse} och l\aa{}g i K\"oln.) Tillsammans med en samtida (rent 
elektronisk) genre fr\aa{}n Detroit som kallades \textit{techno} samlades den 
nya dansmusiken under beteckningen \textit{acid house}. Tidiga houseband var t 
ex \textbf{The Royal House}, n\"amnda \textbf{MBO} eller \textbf{D-Mob}. N\"ar 
musiken blev popul\"ar blandades de b\aa{}da stilarna, framf\"or allt i Europa 
och kallades bara \textit{acid} och det var ingen som hade reda p\aa{} vilket 
som var vilket. Runt Manchester i England v\"axte de f\"orsta riktigt 
inflytelserika europeiska houseklubbarna upp.

Acidhouse var en speciell variant p\aa{} dansmusik som anv\"ande 
\textit{samplingar} (brottstycken av ljud) p\aa{} ett speciellt s\"att. 
Inspirerade av industrimusikens kakafonier av maskinljud (som hos 
\textbf{Throbbing Gristle} eller \textbf{Einst\"uerzende Neubaten}), 
f\"orfattaren \textbf{William S Burroughs} s\"att att bygga st\"orre texter av 
sm\aa{} textfragment (l\"as mer om Burroughs i n\"asta kapitel), och kollage- 
och mosaikkonsten, byggde acidmusikerna en mosaik av ljudfraser. Musikerna var 
genomg\aa{}ende diskjockeyer som visste att l\"agga tonvikt p\aa{} bra 
dansrytm. Man kan s\"aga att man f\"or f\"orsta g\aa{}ngen lyckades g\"ora 
\textit{konkret musik} (Pierre Schaeffers sk\"otebarn) som n\aa{}dde en bred 
publik. Det var bland de musiker som jobbat med konkret musik som 
samplingsmaskinerna f\"orst gjorde sitt int\aa{}g.

Rent musikaliskt byggde man p\aa{} den tendens som redan tidigare fanns inom 
elektropopen att anv\"anda v\"alkomponerade \textit{Riff} (ett Riff \"ar en 
enkel musikalisk id\'{e} som upprepas g\aa{}ng p\aa{} g\aa{}ng) i form av 
syntetiska slingor som tr\"affade en viss k\"ansla och gav en st\"amning 
\aa{}t hela l\aa{}ten. En s\aa{}dan slinga var l\"att att programmera med en 
tryck-p\aa{}-knappen sequencer som innebar att man inte beh\"ovde kunna spela 
i takt eller ens s\"arskilt bra, bara man kunde uppfinna en hyfsad 
melodislinga och f\aa{} in den i apparaturen.

"{}Acid"{} \"ar ett engelskt ord som betyder "{}syra"{} vilket olyckligtvis 
\"ar ett slanguttryck f\"or \textit{lysergsyradietylamid} eller \textit{LSD} 
som man brukar s\"aga kort. Acidhouse \"ar dock antagligen inte d\"opt till 
\textit{acid} f\"or att musiken skulle ha n\aa{}got med LSD att g\"ora. Det 
sanna ursprunget till namnet skall ha varit slanguttrycket \textit{Burn Acid} 
som betyder ungef\"ar "{}spinna skivor"{}, dvs en diskjockey-syssla som 
utf\"ordes medan man samplade ljud fr\aa{}n olika skivor. Sedan finns det 
andra som s\"ager att detta \"ar en f\"orsk\"onande l\"ogn och att det sanna 
urspunget \"ar att n\aa{}gra musiker fr\aa{}n England \aa{}kte till Detroit 
runt 1986 d\aa{} England befann sig i en acidrock-revival och k\"opte allt 
m\"ojligt som det stod "{}acid"{} p\aa{}, i jakt p\aa{} t~ex Grateful Dead 
m~fl hippieband, varvid de ist\"allet fick med sig en hel del konstig 
syntmusik som visade sig vara tidig techno och house. Genrebeteckningen skulle 
sedan ha f\"otts ur denna h\"andelse.

Acidhouse karakteriseras ocks\aa{} av ett speciellt "{}sound"{}, lite 
r\aa{}are \"an vanlig diskomusik, men sn\"allare \"an "{}r\aa{}synten"{} som 
jag n\"amnde tidigare. Speciellt popul\"ara \"ar ljud fr\aa{}n syntar och 
trummaskiner av m\"arket \textbf{Roland TR 808} och \textbf{909} (D\"arav t~ex 
gruppen \textbf{808 State}) och bassynten \textbf{Roland} \textbf{TB303} vars 
"{}bas"{} snarast l\aa{}ter som en knorrande rymdman.

Acidmusiken var popul\"ar samtidigt som hemdatorhackarna befann sig i sin 
absoluta guld\aa{}lder. \AA{}ren 1987--88--89 betraktas som de absolut 
intensivaste i hemdatorkulturens tidiga historia, varf\"or m\aa{}nga demon, 
pseudonymer och gruppnamn bland de subkulturella hackarna h\"amtade 
inspiration direkt fr\aa{}n acidmusiken. Acidmusikerna \aa{}sin sida betraktar 
just 1988 som musikstilens absoluta h\"ojdpunkt, med flera stora fester 
utomhus i England. De b\aa{}da kulturerna vilar p\aa{} samma amat\"orm\"assiga 
grund och uppstod b\aa{}da tack vare att datorutrustning och elektroniska 
instrument blev tillg\"angliga f\"or gemene man under den h\"ar perioden. 
Notera ocks\aa{} ett oklart inflytande fr\aa{}n hackarkultur p\aa{} 
acidmusiker: technogrupper med namn som \textbf{Phuture} och \textbf{Phusion} 
har (om man iakttar stavningen) uppenbarligen inspirerats av hackare. 
Acidhouse blev under de h\"ar \aa{}ren n\aa{}got av en symbol f\"or 
ungdomsrevolt och har varit det sedan dess, men under andra namn som vi snart 
skall introducera.

Det r\aa{}der sedan l\"ange total begreppsf\"orvirring inom dansmusiken. 
Acidhouse utvecklades explosionsartat till en m\"angd underkategorier; varenda 
st\"orre stad i England och Tyskland hade sin egen housegenre, och \"aven i 
USA utvecklades nya housegenrer. Mycket snart tr\"ottnade m\aa{}nga p\aa{} de 
eviga kompromisserna mellan elektronisk dansmusik och 
vers-refr\"angt\"ankandet fr\aa{}n rockmusiken eller den inom hip-hopen 
obligatoriska rapen och lyfte \aa{}ter fram den ursprungliga rent elektroniska 
dansmusiken: \textit{techno}.

\section*{Techno}

Techno str\"avade tillbaka till den elektroniska popul\"armusikens r\"otter - 
man hade blivit tr\"ottnat p\aa{} de ljud och harmonier som anv\"andes inom 
vanlig dansmusik och all acidhouse hade b\"orjat l\aa{}ta likadant. Acid var 
inte nyskapande l\"angre; det var dags f\"or n\aa{}got nytt. Diskjockeyer som 
numera var fullfj\"adrade elektronmusiker satt n\"atterna igenom och lyssnade 
p\aa{} \textbf{Kraftwerk, Ultravox, D.A.F} (Deutsch Amerikanische 
Freundschaft) och andra tidiga syntband som hade haft n\aa{}got att ge, i ett 
f\"ors\"ok att hitta det goda som g\aa{}tt f\"orlorat p\aa{} v\"agen och 
samtidigt skapa n\aa{}got nytt. Och man lyckades, speciellt genom att 
anv\"anda riktigt tidiga syntar som \textbf{Prophet, Fairlight} och n\"amnda 
\textbf{Roland}-m\"arken. Anledningen till att man anv\"ande gamla syntar 
l\"ar fr\"amst ha varit att man inte hade r\aa{}d med annat.

Technon f\"oddes som sagt i Detroit. Hela genren kan sp\aa{}ras till tre 
diskjockeyer som hette \textbf{Magic} (Juan Atkins), \textbf{Reese} (Kevin 
Saunderon) och \textbf{Mayday} (Derrik May). Sj\"alva s\"ager de sig ha varit 
inspirerade av framf\"or allt Kraftwerk, och \textbf{Parliament} (George 
Clinton). Magic hade gett ut en singel kallad \textit{Techno City} tillsammans 
med bandet \textbf{Cybotron} redan 1983 (gruppen hade varit aktiv redan 1981) 
och det var f\"ormodligen denna som gav namnet \aa{}t genren. Namnet 
\textit{Techno City} var h\"amtat fr\aa{}n en roman av science 
fiction-f\"orfattaren Alan Toffler. F\"or europas del smittade den amerikanska 
technon av sig n\"ar Mayday \aa{}kte p\aa{} turn\'{e} i England 1987 och 
inspirerade den underjordiska acidscenen med sina kompositioner, framf\"or 
allt den d\aa{} nykomponerade klassikern \textit{Strings of Life}. 
F\"ormodligen har denne legendariske diskjockey ocks\aa{} gett namn \aa{}t det 
enorma rave som heter just \textit{Mayday}, som h\aa{}lls \aa{}rligen i 
Tyskland och som har f\aa{}tt astronomiska proportioner. Trion Magic, Reese 
och Mayday gjorde sig ocks\aa{} k\"anda under gruppnamnet \textbf{Phuture}.

I Frankfurt hade man tidigt inspirerats av technon fr\aa{}n Detroit och 
skapade sin egen variant, \textit{eurotechno} genom att sl\"anga bort sina 
japansyntar och ge sig ut p\aa{} jakt efter gamla reliker fr\aa{}n 
sjuttiotalet. \textbf{SNAP} uppfann det vinnande och multikulturella konceptet 
med en f\"argad rap:are och en kvinnlig vokalist, \textbf{LA Style} gjorde en 
skramlig och provokativ l\aa{}t: \textit{James Brown is Dead}, f\"or att 
markera att det var slut p\aa{} flirten med funk och rhythm'n'blues. Grupper 
som \textbf{2 Unlimited, Pandora, Captain Hollywood project} och 
\textbf{Culture Beat} kallas med ett samlingsnamn \textit{eurodance, 
eurotechno} eller bara \textit{dance} allt efter smak (i USA kallar man denna 
genre f\"or \textit{techno/rave}).

Dessa och andra tidiga eurotechnogrupper tillf\"orde n\aa{}got nytt som 
m\aa{}nga v\"antat l\"ange p\aa{}. Man sprang ifr\aa{}n de 120 bpm som varit 
ett sk\"onhetsideal f\"or acidhouse och pressade upp l\aa{}tarna i ett tempo 
som n\"armast p\aa{}minde om driven punkmusik. Tempot \"okade p\aa{} dansgolv 
runt om i v\"arlden samtidigt som MTV v\"axte sig riktigt stora och 
ytterligare snabbade upp hela popul\"arkulturutbudet. Vi fick en karikyr av en 
ny uttr\aa{}kad ungdomsgeneration som kallades generation X och som gick 
ifr\aa{}n biograferna om inget h\"ande de f\"orsta 10 minutrarna i filmen.

I samma veva d\"ok de odefinierbara \textbf{KLF} (Kopyright Liberation Front) 
upp fr\aa{}n ingenstans och gjorde en runda p\aa{} hitlistorna med en enda 
skiva och en enorm m\"angd singlar, f\"or att sedan dra sig tillbaka och, som 
de sj\"alva s\"ager, "{}aldrig mer g\"ora musik"{}. Gruppen bestod av 
\textbf{Bill Drummond}, desillusionerad fd manager f\"or bl~a \textit{Echo and 
the Bunnymen} och \textbf{Jimmy Cauty}, som tidigare varit medlem i 
\textit{Killing Joke}. De f\"orde in ett helt nytt element i popul\"armusiken 
genom att ta danmusikens instrumentering och dansanta tempo och kombinera 
detta med klassiska rockarrangemang. Resultatet blev musik som gick hem hos 
s\aa{}v\"al synt- techno- och rockdiggare.

KLF var mycket medvetna om vad de gjorde. Under den tidigare delen av sin 
karri\"ar skrev de en bok med titeln \textit{The Manual} (sv: 
\textit{Manualen}) och lovade pengarna tillbaka till alla som inte lyckades 
f\aa{} en topplacering p\aa{} Englands hitlista med bokens hj\"alp. Innan KLF 
blev KLF kallade de sig \textbf{The Timelords} och \textbf{The Justified 
Ancients of Mu Mu} (ett namn, som liksom mycket av KLFs image \"ar h\"amtat 
fr\aa{}n kultboken \textit{Illuminatus!}). I sj\"alva verket \"ar nog hela 
KLFs kommersiella karri\"ar att betrakta som modern konst i form av en protest 
mot popindustrin. Mot slutet av sin karri\"ar \textit{hatade} de verkligen 
denna sj\"alvg\aa{}ende maskin som st\"andigt producerade samma sm\"orja om 
och om igen. Genomg\aa{}ende k\"annetecknades bandet av total respektl\"oshet 
gentemot pengar, den etablerade popul\"armusiken, och en allm\"ant 
sm\aa{}cynisk livssyn. Huvudmannen Drummond var mycket inspirerad av 
Zenbuddhism och provocerade dem som fr\aa{}gade om bandet med att anklaga dem 
f\"or att vara under inflytande av Lucifers fyra tj\"anarinnor 
\textit{Varf\"or, Vad, Vart} och \textit{N\"ar}, fr\aa{}gor som enligt Zen 
inte kan besvaras med ord. Drummond jobbade tidigt med Alex Paterson p\aa{} 
projektet \textit{The Orb} och de tv\aa{} kan tillsammans s\"agas ha uppfunnit 
genren \textit{ambient techno}.

KLF visar ocks\aa{} tydligt p\aa{} sambandet mellan attityder i den 
underjordiska danskulturen och bland hackarna. Som s\aa{} m\aa{}nga andra 
diskjockeyer samplade de friskt fr\aa{}n andra artister, och ans\aa{}g mer 
eller mindre att musik inte skulle patenteras. Vid ett tillf\"alle samplade de 
ABBA och skrev lite provocerande p\aa{} baksidan av skivan att \textit{"{}KLF 
f\"orklarar h\"armed allt material p\aa{} denna skiva befriat fr\aa{}n 
copyright"{}}, vilket s\aa{} sm\aa{}ningom ledde till att hela upplagan fick 
br\"annas p\aa{} en \aa{}ker i mellansverige efter att KLF misslyckats med att 
\"overtyga ABBA att dra tillbaka det hot om st\"amning man f\aa{}tt fr\aa{}n 
svenskarnas agenter. Vid ett annat tillf\"alle b\"orjade Drummond "{}befria"{} 
gruppens utrustning vid en spelning p\aa{} en klubb i London, vilket 
resulterade i att klubb\"agarna fick rycka in och hindra bes\"okarna fr\aa{}n 
att ta med sig apparaterna hem.

I England uppstod sedan vid mitten av 90--talet en uppsj\"o underliga musiker, 
f\"orutom KLF \"aven bl~a ambientf\"ornyarna \textbf{Black Dog Productions} 
och en egensinnig grupp vid namn \textbf{The Prodigy} som uppfunnit en helt 
egen form av musik kallad \textit{breakbeat} och som gett gruppen dess 
speciella sound. Breakbeat innebar i detta fall att man f\aa{}ngade en bra 
passage (ett \textit{break}) i ett stycke musik och anv\"ande detta om och om 
igen som ett bakgrund att skriva ny musik ovanp\aa{}. Dessa grupper uppstod 
liksom KLF under senare h\"alften av 80--talet parallellt med diverse 
independentband som t ex \textit{Pop Will Eat Itself}. Att utvecklingen i 
musikbranchen var s\aa{} explosiv i just England berodde p\aa{} just den 
popindustri som KLF protesterade mot.

Betydligt fler m\"anniskor i England g\aa{}r p\aa{} inneklubbar och lyssnar 
p\aa{} den senaste musiken innan den sl\"apps, och topplistan \"ar en 
konstruktion baserad p\aa{} lobbying och utan n\aa{}got som helst samband med 
verkligheten. Egentligen \"ar Englands top-40 bara ett maktmedel som 
popindustrin anv\"ander f\"or att tala om f\"or publiken vad de skall k\"opa. 
Eftersom placeringarna p\aa{} topplistan rasar upp och ned med en v\aa{}ldsam 
hastighet m\aa{}ste ny musik och nya artister st\"andigt genereras. I denna 
hetsjakt f\aa{}r hundratals artister varje \aa{}r chansen att visa vad de kan, 
p\aa{} gott och ont. Originalitet \"ar betydligt intressantare \"an teknisk 
skicklighet. P\aa{} s\aa{} vis rotade man fram acidhouse musiken fr\aa{}n 
f\"ororternas sm\aa{}klubbar, och det osannolika intr\"affade att denna smala 
genre d\"ok upp p\aa{} topplistan. Detta fenomen har gjort England till 
"{}motorn"{} bakom europeisk popul\"armusik under mitten och slutet av 
90--talet.

I Tyskland producerade Sven V\"ath och myriader med andra diskjockeyer en 
blandning av techno och ambient med tydliga influenser av \aa{}ttiotalets 
acidhouse: sk \textit{trance,} som i England kombinerades med influenser 
fr\aa{}n New Age-kulturen och det indiska semesterparadiset Goa och 
kallades\textit{ goatechno} eller \textit{goatrance}. N\aa{}gra halvgalna 
holl\"andare som kallade sig \textbf{Rotterdam Termination Source}gjorde en 
l\aa{}t med enbart trummor och ljudeffekter; \textit{Poing} och skapade 
d\"armed en egen genre som kallas \textit{hardcoretechno} och som utvecklats 
till en hybrid mellan techno och deathmetal, g\"arna med ett tempo p\aa{} 
uppemot 300-400 bpm. Denna hybrid har f\aa{}tt en del fd metal-diggare att 
b\"orja lyssna p\aa{} techno.

Elektronisk popul\"armusik st\aa{}r aldrig stilla: Hela tiden h\"ander 
n\aa{}got nytt, hela tiden experimenteras det i sm\aa{} studior runt om i 
v\"arlden. \textit{crossovertechno,} d\"ar techno (framf\"or allt eurodance) 
blandas med andra musikstilar, d\"ok upp \"overallt. Det var ofta mycket 
kommersiellt, kanske med undantag f\"or hyperexperimentella \textbf{The Grid} 
som f\"or f\"orsta g\aa{}ngen i sin karri\"ar lyckades g\"ora kommersiell 
succ\'{e} med \textit{Swamp thing} -- en blandning mellan n\aa{}gon form av 
techno och banjoslingor. \textit{Jungle} \"ar en genre som \"ar b\aa{}de en 
f\"oreg\aa{}ngare till och forts\"attning p\aa{} The Prodigys breakbeattechno 
-- en blandning mellan techno-, ragga-, breakbeat- och dubmusik, med ett tempo 
runt 160 bpm, d\"ar basen \"ar reggaeliknande p\aa{} halva tempot, dvs runt 
80bpm. V\"arre \"an v\"arst \"ar \textit{gabber} som \"ar en f\"orv\"arrad 
verison av Hardcoretechno, en stil som fr\"amst spridits av det holl\"andska 
skivbolaget \textit{ID\&T} p\aa{} samlingsalbum under namnet 
\textbf{Thunderdome}. Denna stil anv\"ands bland annat av det 
revolutionsromantiska och extrempolitiska bandet \textbf{Atari Teenage Riot} 
(ja, musiken g\"ors p\aa{} en hemdator av m\"arket Atari ST, d\"arav namnet) 
och \"ar en reaktion p\aa{} den "{}fred, k\"arlek och 
f\"orst\aa{}else"{}-inriktade trance-, och goatechnon. Atari Teenage Riots 
grundare Alec Empire h\"avdade sig i en intervju vara beredd att arrangera en 
"{}hate parade"{} som alternativ till den k\"arleksdyrkande "{}loveparade"{} 
som h\aa{}lls \aa{}rligen i Tyskland.

Under slutet av 90--talet har de subkulturella genrerna inom dansmusiken 
blandats upp med jazz och ytterligare splittrats upp. F\"oljande 
uppst\"allning av genrer \"ar en sammanst\"allning av listor gjorda av av DJ:n 
och dansfestarrang\"oren \textbf{Lisa Thelin}, samt n\"amnde Mikael 
J\"agerbrand och \aa{}terges h\"ar in extenso f\"or dagsf\"arsk orientering 
d\aa{} detta skrivs i augusti 1999:

\begin{itemize}

\item \textbf{Drum'n'Bass}: F\"ore 1994 anv\"andes termen f\"or att beskriva 
det grundl\"aggande elementet i jungle. D\"arefter har termen anv\"ants f\"or 
att beskriva en mera musikalisk och komplex variant av av jungle. Termen 
anv\"ands ocks\aa{} f\"or att beskriva en tung variant av reggae utan gitarr 
-- som dub utan eko.

\item \textbf{Ambient Drum'n'Bass}: En mycket mjuk stil med dr\"omlika 
str\aa{}kljud kombinerat med utstretchade\footnote{Timestretching, en teknik 
f\"or att "{}dra ut"{} eller "{}trycka ihop"{} ett ljudfragment. P\aa{} detta 
vis kan man \"andra tempot p\aa{} ett musikstycke utan att h\"oja/s\"anka 
tonl\"aget. N\"ar man snabbar upp ett stycke l\aa{}ter detta helt OK, n\"ar 
man saktar ned musik d\"aremot, l\aa{}ter det mycket s\"areget, n\aa{}got som 
givetvis anv\"ands f\"or effektens skull.} breakbeats.

\item \textbf{Big Beat}: Kommersiell men \"and\aa{} alternativ musik, typ 
\textit{Fatboy Slim} eller \textit{Chemical Brothers}.

\item \textbf{Campcore}: Blandning av hardcore och camp. (Camp --Village 
People o~dyl musik bland homosexuella) st\"orsta namnet och "{}grundare"{} 
\"ar Tony de Vit.

\item \textbf{Dark}: En ljudbild mellan hardcore och jungle som kombinerar 
ambient, skr\"ackfilmssamplingar och utstretchade breakbeats.

\item \textbf{Darkcore}: Blandning av h\aa{}rd techno och jungle/ragga. 
F\"orsta Darkcore-l\aa{}ten var LTJ Bukeems \textit{Demon Theme}.

\item \textbf{Darkstep}: Jungle blandat med stenh\aa{}rd hardcore techno. Allt 
som kommer fr\aa{}n skivbolagen \textit{U-Turn} och \textit{31 Records}.

\item \textbf{Deep House}: Tyngre house.

\item \textbf{Eclectic}: I danskretsar ett samlingsnamn p\aa{} trip hop, 
\textit{Bj\"ork} o~dyl artister som inte g\aa{}r att kalla techno eller house, 
men \"and\aa{} spelas p\aa{} vissa undergroundklubbar.

\item \textbf{Electronica}: Samlingsnamn f\"or all elektronisk dansmusik 
(inklusive gammal synth) d\"ar udda artister kan placeras in. Exempel \"ar 
\textit{Bandulu} och \textit{Vaporspace}.

\item \textbf{Garage}: Snabb energifylld techno fr\aa{}n London uppfunnen 
cirka 1996--97.

\item \textbf{Handbag}: Ganska gammal stil som inte slog igenom f\"orr\"an 
1998. Poppig musik fr\aa{}n transvestitklubbar i London och New York. Namnet 
kommer av att "{}damerna"{} st\"aller sina handv\"askor p\aa{} golvet och 
dansar kring dem. F\"orsta stora skivbolaget var \textit{Cleveland City} i 
England, bland celebriteterna finns \textit{Taiko, Tony di Bart} och 
\textit{Direct 2 Disc}.

\item \textbf{Happy Hardcore}: Lika snabb som andra hardcorestilar, ofta runt 
170 bpm. "{}Glada"{} inslag av samplingar fr\aa{}n k\"anda l\aa{}tar gav namn 
\aa{}t stilen. Typiska exempel: \textit{Marusha, Charly Lownoise \& Mental 
Theo, Technohead, Mark Oh}. Den oerh\"ort kommersiella gruppen 
\textit{Scooter} h\"or egentligen till denna skola.

\item \textbf{Hardbag}: Holl\"andsk variant av Handbag, h\aa{}rdare och 
tuffare. Typexempel: \textit{Patrick Prins}.

\item \textbf{Hardstep}: Minimalistisk jungle d\"ar melodin tagits bort och 
d\"ar man anv\"ander ett renare breakbeat. Man tills\"atter sedan mycket 
diskant f\"or att f\aa{} ett krispigare ljud. Tyngdpunkten p\aa{} break:et 
l\"aggs ofta p\aa{} det andra eller fj\"arde beatet.

\item \textbf{Hartcore}: Nytt namn p\aa{} hardcore techno och gabber som 
anv\"ands i Tyskland. Det \"ar s\aa{} "{}hardcore"{} l\aa{}ter n\"ar man 
uttalar det p\aa{} tyska.

\item \textbf{Hip House}: En kombination av hiphopbreakbeats och den typ av 
Chicago House som n\aa{}dde h\"ojden av sin popularitet 1989--90.

\item \textbf{Jazz Step}: Hardstep med jazzrefr\"anger.

\item \textbf{Jazz Jungle}: Ambient Drum'n'Bass med jazzrefr\"anger. 
Vanligtvis samplingar fr\aa{}n 80--talets jazz-funkskivor.

\item \textbf{Jump Up}: Ligger n\"ara tidig jungle musikaliskt men l\"agger 
tyngdpunkten p\aa{} junglens hiphopinfluenser.

\item \textbf{Malaka}: Sn\"allt grekiskt ord f\"or "{}\"alska"{}. B\"orjade 
anv\"andas av goagruppen \textit{Transwave} efter en spelning i Grekland.

\item \textbf{Marocko-trance}: Heter egentligen \textit{gnawa-musik} och har 
spelats i hundratals \aa{}r i Marocko. Musiken kom till landet genom muslimska 
slavar som importerades fr\aa{}n Sudan. Liveband i denna genre har spelat 
p\aa{} rave i USA. Det finns en samlingsskiva med namnet \textit{Maroccan 
Trance Music}.

\item \textbf{Noisecore}: H\aa{}rd techno i gr\"anslandet mellan vanlig techno 
och gabber. Samlingsbeteckning p\aa{} n\"astan all musik fr\aa{}n Holland och 
viss tysk musik.

\item \textbf{Nosebleed}: Musik som \"ar s\aa{} snabb att man f\aa{}r 
n\"asblod av att lyssna p\aa{} den. Samma som Noisecore fast aldrig under 250 
bpm.

\item \textbf{Overdrive}: Ytterligare ett namn p\aa{} det som betecknas med 
Noisecore.

\item \textbf{Popcore}: Gabberversion av eurotechno eller poptechno / dance. 
Exempel: samlingsskiva fr\aa{}n holl\"andska skivbolaget \textit{Mokum} med 
samma titel.

\item \textbf{Ragga}: En slags reggae med vokala inslag som rappas eller 
chattas av en MC (Microphone Controller) \"over instrumentala versioner av 
musiken. Texterna omfattar en blandning av jamaicanska r\"otter och Londons 
gatuslang. Hiphopinfluerat. Hittade till London via New York.

\item \textbf{Ragga-Jungle}: Kombination av raggas\aa{}ngslingor (licks) och 
junglerytmer.

\item \textbf{Shoulderbag}: Nyare namn f\"or handbag. Allt f\"or att 
f\"orvirra fienden.

\item \textbf{Slang Teng}: En blandning av reggae och Kraftwerks europeiska 
technosound. K\"annetecknas av den surrande basg\aa{}ngen.

\item \textbf{Speedcore}: Renodlad techno-speedmetal, undergenre till 
hardcore. Tung och ren bas med m\"angder av samplade Metallica-liknande 
gitarrsamplingar. Exempel: \textit{DJ Dano, DJ Hooligan}.

\item \textbf{Techstep}: Liknar hardstep. Tyngdpunkten p\aa{} ett metalliskt 
ljud och underliggande hotfulla ljud. K\"annetecknas ocks\aa{} av extremt 
h\"og distad basg\aa{}ng, ofta bara tre toner med betoning p\aa{} oktaverna.

\item \textbf{Tribal}: Musik med medvetna inslag av etnisk musik fr\aa{}n 
Afrika.

\end{itemize}

\noindent{}Andra musiker som \textbf{Future Sound of London, Leftfield, Black 
Dog Productions} och de svenska\textbf{ Lucky People Center} har n\"armat sig 
elektronmusiken och utg\"or en genre som brukar kallas \textit{progressive 
house}, allts\aa{} housemusik som \"ar p\aa{} v\"ag n\aa{}gonstans och som 
st\"andigt utvecklas. Dessa vill komma ifr\aa{}n genret\"ankandet genom att 
bryta alla normer. Otacksamt nog blir genrespr\"ackandet en genre i sig. 
Motsvarande fenomen finns inom jazzen.

Thomas Chrome, Jean-Lois Hutha, Cari Lekebusch, Adam Beyer, Alexi de Lano, 
Stefan Grider, Lenk (Jesper Dalb\"ack). Detta \"ar bara namnen p\aa{} 
n\aa{}gra svenska technoartister som h\aa{}ller den h\"ar kulturen levande.

S\aa{} fort en genre blir kommersiell, som n\"ar technon blev eurodance med 
U96, tenderar de sm\aa{} klubbarna att uppfinna n\aa{}gon ny variant och smyga 
tillbaka ned i underjorden. Jungle, Goa-techno och Gabber \"ar exempel p\aa{} 
detta. Nya stilar uppfinns med s\"akerhet just nu i n\aa{}gon studio i 
Tyskland, England, Holland, Sverige eller Belgien. Man kan ha vilken \aa{}sikt 
som helst om detta. I praktiken \"ar hela den underjordiska klubbkulturen bara 
en konceptfabrik f\"or popindustrin. Man letar upp n\aa{}got nytt, putsar till 
det, g\"or det lite sn\"allare, och sl\"apper det f\"or bred publik. Om man 
tror p\aa{} \"andl\"os artistisk integritet och nyskapande konst \"ar det 
kanske hemskt att se. P\aa{} ett annat plan kanske man skall vara tacksam 
f\"or att vi inte lyssnar p\aa{} samma tuggummipop idag som f\"or tjugo \aa{}r 
sedan.

\section*{Klubbar och Rave}

Techno spelas mest p\aa{} sm\aa{} slutna klubbar, \"aven om det numera 
faktiskt \textit{g\aa{}r} att s\"alja technoskivor till m\"anniskor som inte 
\"ar diskjockeyer. Som kulturell f\"oreteelse \"ar technon starkt knuten till 
dansgolvet, och de tv\aa{} kan s\"agas utg\"ora en helhet.

Dansmusiken har f\"or\"andrat musikmarknaden. F\"orr i tiden lyssnade man 
p\aa{} radio och kollade in vad kompisarna lyssnade p\aa{}, skaffade sig 
skivorna och lyssnade hemma. Nu g\aa{}r man p\aa{} disko, kanske rent av rave, 
och tar \aa{}t sig av musiken man h\"or d\"ar -- musik som \"ar gjord f\"or 
att lyssnas p\aa{} medan man dansar. Kanske k\"oper man sedan n\aa{}gon skiva. 
Speciellt samlingsskivor med eurodance s\"aljer som sm\"or i solsken.

Techno \"ar inte gjord f\"or att man skall sitta stilla medan man lyssnar och 
kan verka stressande om man anv\"ander den som skvalmusik. I England d\"ar 
publiken av tradition \"ar mycket \"oppen f\"or nya musikformer har tung 
kompromissl\"os technomusik lyckats sl\aa{} igenom kommersiellt, likas\aa{} i 
Tyskland som med sin tradition av elektronmusik \'{a}la Kraftwerk v\"alkomnar 
varje ny innovation p\aa{} omr\aa{}det. \"Aven i Sydeuropa spelas till och med 
riktigt r\aa{}a technol\aa{}tar p\aa{} skvalradion. \"Aven i Sverige b\"orjar 
kompromissl\"os musik av denna typ bli allm\"ant accepterad, exempelvis i form 
av bandet \textbf{Antiloop}. Kalle Dernulf p\aa{} P3 \"ar f\"ormodligen den 
person som g\"or st\"orst insatser f\"or att sprida svensk och utl\"andsk 
techno i etern.

Rave \"ar fortfarande mycket underjordiska h\"andelser i Sverige och Norden, 
\"aven om publiken har vuxit explosionsartat sedan 1988. Det finns idag 
\textit{tusentals} glada ravare i Sverige, som kan \aa{}ka l\aa{}ngv\"aga 
f\"or att g\aa{} p\aa{} ett bra rave. I Tyskland och Storbrittanien \"ar rave 
redan en accepterad f\"oreteelse som i b\"asta fall samlar uppemot 150.000 
personer, t~ex det v\"alk\"anda \textit{Mayday} i Tyskland som ibland 
beskrivits som v\aa{}r tids Woodstock-festival. Speciella rave f\"or olika 
genrer anordnas ocks\aa{}. Rave i Norden brukar inte precis annonseras ut i 
dagspressen; informationen sprids ryktesv\"agen och via flygblad (eng: flyers) 
som man kan f\aa{} tag i om man har r\"att kontakter. Detta s\aa{}klart 
d\"arf\"or att det \"ar mest ekonomiskt och effektivt - \textit{inte}, 
egentligen, f\"or att h\aa{}lla det hela hemligt p\aa{} n\aa{}got vis.

En speciellt uppm\"arksammad form av rave \"ar de sk \textit{bryt-raven}, som 
inneb\"ar att man bryter sig in i en lagerlokal, sl\aa{}r upp en 
ljudanl\"aggning och b\"orjar spela och dansa. Det hela p\aa{}minner om ett 
slags husockupation, och \"ar publiken stor \"ar polisen maktl\"os. Denna typ 
av rave har f\"orekommit ganska rikligt i Hammarbyhamnen i Stockholm. Koppla 
t~ex mot Prodigy-l\aa{}ten \textit{break \& enter} (det engelska namnet p\aa{} 
f\"oreteelsen), d\"ar ljud av krossat glas och d\"orrar som skjuts upp 
ackompanjerar musiken. K\"anslan av revolt och uppk\"aftighet mot samh\"allet 
\"ar total.

Ravekulturen \"ar numera framf\"or allt baserad p\aa{} Trancegenren, som med 
sina l\aa{}nga l\aa{}tar i perfekt danstempo kan h\aa{}lla ett dansgolv 
levande hela n\"atter igenom. Ett rave \"ar \textit{inte} en plats dit man 
g\aa{}r f\"or att bli full eller ragga. Ett rave \"ar en plats dit man g\aa{}r 
f\"or att dansa, lyssna p\aa{} musik, och tr\"affa och titta p\aa{} andra 
m\"anniskor. Den som bevistar ett rave med andra intentioner blir 
urskiljningsl\"ost besviken.

Ravekulturen g\"or anspr\aa{}k p\aa{} att expandera - \"aven futuristisk 
kl\"adsel och annat som skapar en homogen gruppidentitet har utformas. 
Ravelokalerna (mestadels lagerlokaler, allts\aa{} "{}warehouses"{}) har inreds 
futuristiskt f\"or att ge mer "{}cyber"{}-k\"ansla till milj\"on. 
F\"oreteelsen fick ett svenskt ansikte i \textbf{Mikael J\"agerbrand}, 
journalist och chefredakt\"or f\"or tidningen \textbf{NU NRG Update} (Uttalas 
"{}New Energy"{}), en tidning som trycktes och distribuerades landet runt i 
cirka 1000 exemplar och hade en layout som luktade "{}underground"{} l\aa{}ng 
v\"ag, p\aa{}minnande om amerikanska annonssidor. F\"orst gjordes ett par 
nummer av en riktig tidning med stort omf\aa{}ng, men n\"ar det visade sig att 
en s\aa{}dan tidning inte hade tillr\"acklig publik gjordes den om till ett 
nyhetsbrev som skickades ut till prenumeranter och delades ut gratis i 
skivaff\"arer som s\aa{}lde technomusik.\footnote{J\"agerbrand och Sveriges 
Rave Organisation (SRO) organiserade under 1997 en "{}raverixdag"{} f\"or att 
samla och organisera svenska ravearrang\"orer. N\aa{}gon anm\"arkte 
sarkastiskt att \textit{"{}de ska d\aa{} g\"ora politik av ALLT"{}}, men mot 
bakgrund av nackapolisens tveksama tillslag mot Docklands under v\aa{}ren 1996 
kan man f\"orst\aa{} behovet av en organiserad motmakt.} Det finns \"aven en 
del mindre fanziner och s\aa{}klart \"aven en del elektroniska bulletiner och 
tidningar.

\section*{Klubbar, Trender och Droger}

Debatten kring danstillst\"allningar som acidpartyn och rave \"ar kraftigt 
inflammerad av drogdebatten. Den underjordiska danskulturen \"ar \textit{under 
inga omst\"andigheter} drogf\"orh\"arligande. Ibland kan dock dessv\"arre 
m\"anniskorna som vistas d\"ar vara spaceade haschtomtar.\footnote{N\aa{}gra 
har anm\"arkt att det inte kan vara n\aa{}gon st\"orre upplevelse att g\aa{} 
p\aa{} ett rave p\aa{}verkad av "{}ner\aa{}ttjack"{} som hasch. jag har dock 
sj\"alv noterat att det f\"orekommer ganska rikligt, \textit{varf\"or} 
f\"orst\aa{}r inte jag heller. M\"ojligen beror det p\aa{} att hasch \"ar en 
milt psykedelisk drog. I sammanhanget vill jag passa p\aa{} att n\"amna att 
jag personligen varken \"ar f\"or eller mot droger \textit{per se}, vilket man 
skulle kunna f\aa{} f\"or sig att tro av den skarpa formuleringen ovan. Vad 
jag \"ar mot \"ar tendensen att skylla drogbruket p\aa{} kulturen. Vad 
betr\"affar droger i allm\"anhet har jag i princip ingen uttalad \aa{}sikt, 
utan f\"orbeh\aa{}ller mig privilegiet att strunta i den debatten, vilket 
s\"akert g\"or n\aa{}gon f\"orbannad.} Det huvudsakliga syftet med 
dansarrangemangen \"ar och f\"orblir dock dans och musik. Ursprungligen var 
acidpartyn helt drogfria tillst\"allningar.

Vad som sedan h\"ande \"ar inte s\"arskilt sv\aa{}rt att f\"orklara. Under det 
sena 80--talet hakade diskoteken p\aa{} Ibiza p\aa{} acidhousetrenden och 
skapade sin egen variant, \textit{balearic beat}, en blandning mellan house, 
flamenco(!) och en del andra stilar, fr\"amst f\"orknippad med artisten 
\textbf{Paul Oakenfold}. Till Ibiza \aa{}ker framf\"or allt rika m\"anniskor, 
fr\"amst fr\aa{}n England, och d\"ar finns droger i \"overfl\"od.

Anledningen till att acidhouse och techno / rave f\"orknippas med droger \"ar 
allts\aa{} att de som redan innan acidpartynas tid tyckte om att festa hela 
n\"atterna tog med sig sina konstiga modedroger n\"ar de gick p\aa{} 
acidpartyn. Speciellt "{}designer-drogen"{} \textit{ecstacy} \footnote{Extacy, 
MDMA eller metylendioxymetamfetamin \"ar till skillnad fr\aa{}n LSD direkt 
fysiskt h\"alsov\aa{}dlig. De flesta som d\"or av drogen g\"or det p\aa{} 
grund av \"overhettning, d\aa{} uppfattningen av kroppens varningssignaler 
trubbas av p\aa{} samma s\"att som med amfetamin.} har figurerat i media. 
Ecstacy \"ar egentligen en "{}yuppie-drog"{}, som blev en sorts exklusiv 
marijuana f\"or rika \"overklassm\"anniskor, f\"or att sedan sprida sig ned 
till de "{}vanliga"{} missbrukarna och ungdomarna. St\"orst skuld i acid- och 
ravekulturens drogst\"ampel har utan tvivel Engelska \"overklassungdomar. 
Drogerna solkade ned ryktet f\"or alla de livliga house-klubbarna kring 
Manchester, och st\"ampeln sitter i \"an.

Icke desto mindre f\"orekommer numera ecstacy, amfetamin och kokain rikligt 
p\aa{} en del rave och raveliknande tillst\"allningar. Som man kunde v\"anta 
sig verkar det f\"orekomma mer p\aa{} rent kommersiella danstillst\"allningar 
dit "{}innefolk"{} som vill h\"anga med i den nya kulturen dras. Entusiaster 
p\aa{} sm\aa{} technoklubbar tycker f\"or det mesta att ecstacy \"ar ett ofog 
som f\"orst\"or technokulturens rykte. Men eftersom allt f\"orbjudet 
dessv\"arre ocks\aa{} \"ar "{}rebelliskt"{} har drogerna spritt sig till flera 
acid- och technoklubbar. \"Aven de flesta svenska s\aa{}dana. Den puckade 
medelrebellen tror som vanligt att man \"ar en \textit{riktig} outsider 
f\"orst n\"ar man knarkar knark. Sj\"alvst\"andigt t\"ankande \"ar aldrig 
popul\"art i konforma grupper.

\textbf{Stora} klubbar finns det gott om i storst\"aderna. Det \"ar kitschigt, 
v\"al inrett med elaka d\"orrvakter och en ganska l\aa{}ng k\"o utanf\"or 
oavsett om det \"ar fullt d\"arinne eller ej. (F\"or att skapa ett publiksug, 
givetvis.) Det \"ar h\"ar inte \textit{fr\aa{}gan} om att st\"odja n\aa{}gon 
subkultur \"aven om m\aa{}nga diskjockeyer fr\aa{}n den underjordiska scenen 
f\aa{}r chansen att g\"ora sig en hacka p\aa{} dessa klubbar. Droger intas 
p\aa{} toaletterna.\footnote{Om n\aa{}gon tolkar detta som att jag tycker att 
dessa \"olfik \"ar patetiska tillh\aa{}ll f\"or innefolk, har vederb\"orande 
tolkat mig r\"att.}

Skr\"acken i folkhemmet \"ar total. Ungdomarnas stackars f\"or\"aldrar minns 
n\"amligen med fasa n\aa{}gra \aa{}r i slutet p\aa{} 60--talet d\aa{} de 
sj\"alva drogs med av vinden fr\aa{}n San Francisco, r\"okte Marijhuana och 
Hasch och provade LSD. Det \"ar det inte m\aa{}nga som vill erk\"anna idag, 
men skr\"acken f\"or att de egna barnen skall g\"ora samma sak \"ar genuin. 
Huvudgrejen d\aa{} var att protestera mot vietnamkriget och samh\"allet, 
huvudsaken nu \"ar att dansa och ha kul. Ravare beh\"over inte politik som 
urs\"akt f\"or att tr\"affas och ha roligt. Droger \"ar en bisak och inte alls 
s\aa{} omfattande som media vill f\aa{} det att framst\aa{}. Skr\"ack och 
missf\"orst\aa{}nd f\"orstorar ofta upp problemet till bizarra proportioner.

N\aa{}got ravare d\"aremot g\"arna sysslar med \"ar s\aa{}kallade 
\textit{smarta drycker} (eng: \textit{smart drinks}) --energigivande preparat 
som hj\"alper ravedansare att h\aa{}lla ig\aa{}ng l\"ange, l\"ange. F\"or det 
mesta r\"or det sig om preparat som man kan hitta i vilken h\"alsokost- eller 
dagligvaruaff\"ar som helst, fast med andra etiketter. Det finns ingen 
anledning att misst\"anka att detta skulle vara farligt -- medel\aa{}lders 
svenskar har \"atit pillren i \aa{}rtionden utan att ta skada. N\aa{}got 
v\"arre \"ar dock tendensen att blanda in receptbelagda l\"akemedel, n\aa{}got 
som speciellt cyberpunkare kan f\aa{} f\"or sig. (Mer om dessa i n\"asta 
kapitel.) De flesta "{}larm"{} om droger p\aa{} ravefester under mitten av 
90--talet berodde f\"ormodligen p\aa{} att journalister g\aa{}tt p\aa{} 
n\aa{}gon tillst\"allning och sett dessa sockerpiller och l\"askedrycker 
st\aa{} framme i baren, ofta insvepta i n\aa{}got gr\"allt f\"argat papper 
eller aluminumfolie, vilket givetvis s\aa{}g j\"attehemskt ut. N\"ar man sedan 
intervjuade ungdomar som varit p\aa{} rave svarade de troget som en klocka 
"{}ja"{} p\aa{} fr\aa{}gan om de har tagit extacy, fast de i sj\"alva verket 
k\"akat \textit{Kan Jang}. S\aa{} kan det g\aa{}.

N\aa{}gon debatt\"or har f\"ors\"okt g\"ora g\"allande att dansen i sig skulle 
kunna vara skadlig. P\aa{}st\aa{}endet att f\"orm\aa{}gan till extatisk dans - 
n\aa{}got som finns inbr\"ant i v\aa{}ra gener sedan tusentals \aa{}r - skulle 
vara \textit{farlig}, faller p\aa{} sin egen dumhet. Ett s\aa{}dant 
p\aa{}st\aa{}ende \"ar d\aa{} snarare ett uttryck f\"or konservativa 
kulturv\"arderingar eller ren fr\"amlingsfientlighet, n\aa{}got som verkar 
vara utm\"arkande f\"or m\aa{}nga "{}tyckare"{}. Utm\"arkande f\"or detta 
syns\"att \"ar tokdebatt\"oren \textbf{Allan Rubin}. Denne man kritiserar inte 
bara rave utan \"aven rollspel, h\aa{}rdrock, \"osterl\"andsk religion och 
mystik, nyandlighet och Gud vet vad. Huvudlinjen i denne mans t\"ankande \"ar 
n\aa{}got f\"orvirrande men dock tydlig: m\"anniskan \"ar ett djur, hon \"ar 
vild och ostyrig s\aa{} l\"ange hon inte t\"amjs av kulturen, och den h\"ogsta 
kulturen \"ar den v\"asterl\"andska protestantiskt-kalvinistiska kulturen 
d\"ar lagom \"ar b\"ast och gr\aa{} kostymer kutym.

Det som hotar denna kultur \"ar A) Hallucinogena droger som f\aa{}r oss att 
bryta oss loss fr\aa{}n det rationella f\"ornuftet och \"agna oss \aa{}t 
\"osterl\"andskt "{}k\"arleksflum"{} alternativt satanistisk Kalidyrkan 
(tydligen sorterar ocks\aa{} endorfiner under hallucinogener i Rubins skola), 
B) Vildhet och h\"amningsl\"oshet i allm\"anhet, vilket leder till 
ocivilisation och oskick vilket (som vi alla vet) \"ar s\aa{} hemskt s\aa{} 
hemskt...

F\"or att uttrycka det kort tycks denne man f\"oretr\"ada den samlade 
skr\"acken hos ett g\"ang halvbildade frireligi\"osa gotemplare. (Jag h\"oll 
p\aa{} att s\"aga folkpartister.) Beh\"over jag till\"agga att denne filantrop 
g\"or mer skada \"an nytta? Uppenbarligen anses alla som inte g\aa{}r p\aa{} 
vanliga diskon och lyssnar p\aa{} Gyllene Tiders \textit{sommartider} f\"or 
18803:e g\aa{}ngen och dricker sig fulla som as, och som inte g\aa{}r till ett 
dansst\"alle enbart i syftet att finna en s\"angkamrat, ha \textit{n\aa{}got} 
fuffens p\aa{} g\aa{}ng... Noll koll, kort sagt.

Under 1996 och fram\aa{}t var det vanligt att poliser uppl\"oste ravefester 
helt utan anledning, i total okunskap om hur underjordisk kultur fungerar. 
Bland annat m\"arks totalf\"orbud f\"or UNF (Ungdomens Nykterhetsf\"orbund) 
att arrangera rave i Sundsvall under 1996. Senare bildades polisens sk 
"{}ravekommision"{} som skulle motverka droganv\"andning p\aa{} ravefester. 
Denna uppl\"ostes s\aa{} sm\aa{}ningom under h\"osten 1999 eftersom den inte 
gjorde n\aa{}gon nytta. En del polisingripanden mot ravefester liknar mest 
etisk rasism -- av samma slag som n\"ar tulltj\"anstem\"an och 
butikskontrollanter kategoriskt f\"orf\"oljer m\"anniskor med udda kl\"adsel 
eller hudf\"arg. I England inf\"ordes 1994 den sk \textit{Criminal Justice 
Act} vilken inneh\"oll en m\"angd lagar mot i stort sett all form av civil 
olydnad, varav fyra punkter specifikt behandlade rave, vilka definierades som 
\textit{100 eller fler m\"anniskor som lyssnar p\aa{} f\"orst\"arkt musik 
best\aa{}ende av "{}ljud helt eller dominerande karakteriserande av 
v\"axlingar mellan olika repeterande beats"{}}.\footnote{ Citat ur 
\textit{Specialarbete om Techno} av XX, passagen som citeras \"ar punkt 63 i 
lagen.}

Polisens \aa{}sikt om raven var i m\aa{}ngt och mycket att de anordnades 
endast i "{}flumsyfte"{} f\"or att sprida droger. Den verkliga orsaken till 
det kulturella fenomenet rave \"ar som sagt att sj\"alva dansen p\aa{} de 
kommersiella danstillst\"allningarna blivit n\aa{}got sekund\"art. 
Arrang\"orerna \"ar mer intresserade av att s\"alja s\aa{} mycket \"ol och 
sprit som m\"ojligt och bes\"okarna \"ar mer ute efter att ragga och kr\"oka 
\"an att dansa. Dansens egenv\"arde har f\"orsummats.

Den mest intensiva attacken mot ravekulturen, fr\aa{}n s\aa{}v\"al polis som 
massmedia, intr\"affade runt 1995--96 d\aa{} klubben \textbf{Docklands} 
startades p\aa{} Finnboda varv i Nacka Hamn. Klubbens initiativtagare 
\textbf{Anders Varveus} och \textbf{Mats Hinze}, var b\aa{}da tidigare 
sparsamt aktiva medlemmar i den nyliberala organisationen 
\textit{Frihetsfronten}. Det kunde konstateras att en viss droghandel \"agt 
rum p\aa{} Docklands, och klubben st\"angdes i maj 1996 efter upprepade 
tillslag fr\aa{}n polisen. Hinze, som l\"ange f\"ort ett privat krig mot alla 
statliga myndigheter blev oerh\"ort bitter \"over det intr\"affade, och \"ar 
senare k\"and som den sk "{}OS-bombaren"{}, efter att han med dynamex planerat 
f\"orst\"ora / f\"orfula den staty av Carl Milles som anv\"andes som 
OS-kampanjens\footnote{ OS-kampanjen ville f\aa{} Sommar-OS till Sverige 1999. 
Kampanjen k\"annetecknades f\"or \"ovrigt av allvarlig korruption.} emblem. 
Docklands har nu \aa{}ter \"oppnats f\"or allm\"anheten.

Tanken har slagit mig att det kanske rent av \"ar \textit{bra} att 
ravekulturen har d\aa{}ligt rykte. Det hindrar folk med enbart kommersiella 
intressen att annonsera om stora ravefester och d\"armed kommersialisera den 
vitala och underjordiska technokulturen. Ibland verkar det till och med som om 
ravare \"ar en smula roade av att vara illa sedda, att man 
\textit{identifierat} sig med underjorden. I Sverige har ravekulturens 
d\aa{}liga rykte bara f\aa{}tt ett resultat: det lockar ungdomar till 
festerna.

Runt 1997 b\"orjade kulturen anv\"anda ett nytt spr\aa{}kbruk d\"ar ordet 
"{}rave"{} inte l\"angre ingick. Ist\"allet pratade man bara om "{}fest"{}. 
Inte i n\aa{}got flygblad, inte i n\aa{}gons mun, fanns l\"angre ordet 
"{}rave"{}. Detta gjorde det mycket l\"attare att f\aa{} tillst\aa{}nd till 
"{}fester"{}, h\"oll polisen borta, och h\"oll dessutom de av ungdomarna som 
"{}bara vill knarka"{} p\aa{} beh\"origt avst\aa{}nd.

\section*{Musik och Musikkultur}

Om elektronisk musik i allm\"anhet kan man s\"aga att det verkar som om varje 
ny generation innovativa musiker f\"oraktas av den f\"oreg\aa{}ende: Klassiskt 
skolade elektronmusiker ser med avsmak p\aa{} elektronisk popul\"armusik, 
syntpopare f\"oraktar tungsyntare och technomusiker, technomusiker f\"oraktar 
hardcoretechnomusiker, alla underjoriska techno DJs och andra som lyssnar 
p\aa{} "{}seri\"os"{} techno f\"oraktar eurotechno och eurodancemusik osv, 
osv. Jag beh\"over v\"al knappast n\"amna att klassiska musiker och 
rockmusiker f\"oraktar all form av elektronmusik.

Detta \"ar antagligen n\"odv\"andigt. Det \"ar avst\aa{}ndstagandet fr\aa{}n 
gamla normer som skapar en ny subkulturell grupp inom ett accepterat 
omr\aa{}de, och det \"ar s\aa{} kulturen utvecklas. Resonemanget \"ar 
till\"ampligt p\aa{} skrift, teater, film - kort sagt all form av 
konst.\footnote{P\aa{} denna punkt anammar jag numera en evolution\"ar modell 
d\"ar jag ser en darwinistisk algoritm i kulturen: subkulturerna skapar 
variation, m\"anniskorna g\"or ett urval (de illa omtyckta kulturerna gl\"oms 
bort), och de \"onskade varianterna bevaras. Man skall dock inte dra f\"or 
stora v\"axlar p\aa{} detta, d\aa{} det bygger p\aa{} en speciell form av 
evolution\"art t\"ankande, memetik, baserad p\aa{} Richard Dawkins begrepp 
\textit{memer} -- en t\"ankt evolution\"ar minsta byggsten f\"or kultur precis 
som den bilogiska genen -- vilket \"ar kontroversiellt. Detta t\"ankes\"att 
\"ar \"annu outvecklat i sin vetenskapliga till\"ampning.}

Technomusik och technokultur \"ar, speciellt tack vare TV:s inverkan, 
ofr\aa{}nkomligt sammankopplad med video- och datorkonst. Att techno inte 
g\aa{}r att skilja fr\aa{}n danskultur har jag redan illustrerat. Denna 
utveckling av popul\"arkulturen inneb\"ar att vi f\aa{}tt m\aa{}nga artister 
som \"ar mera produkter \"an m\"anniskor. Musiken skapas i studio, 
framf\"orandet sk\"ots av en grupp fotomodeller osv. Popul\"armusik blir mer 
\"an musik - det blir en del av ett helt kulturpaket. Du k\"oper inte bara en 
skiva utan en hel livsstil. Mode, dans, film - allt ing\aa{}r. Man skulle 
kunna sammanfatta det och kalla det "{}konst"{}. Popul\"arkonst.

Konst vidareutvecklas genom att individer med en \"onskan att skapa n\aa{}got 
nytt d\"ar inte allt redan har provats bryter mot de g\"angse idealen och 
utvecklar n\aa{}got nytt. Oftast \"ar det ungdomar som t~ex Sex Pistols, 
Grateful Dead, Bob Dylan eller Jack Kerouac. N\aa{}gon g\aa{}ng \"ar det en 
excentrisk konstn\"arssj\"al som Marcel Proust, James Joyce eller Frank Zappa. 
N\"ar det \"ar en ung konstn\"ar som bryter m\"onstret skapas det under 
gynnsamma f\"orh\aa{}llanden en ny subkultur, som under \"annu gynnsammare 
f\"orh\aa{}llanden skapar en ny generationsanda.

Ju mer jorden krymper samman och desto snabbare massmedier vi f\aa{}r, desto 
fler subkulturer utvecklas det, desto snabbare v\"axlar generationerna och 
desto snabbare f\"or\"andras samh\"allet. Detta \"ar en egenskap hos det 
postindustriella samh\"allet som jag skall \aa{}terkomma till. L\aa{}t oss 
konstatera att detta med att bryta med normer och skapa nya \"ar mycket 
viktigt f\"or de nya musikstilarna. Det har n\"amligen en avsev\"ard betydelse 
f\"or den h\"ar bokens mera centrala po\"anger.

Vi skall nu se hur den pulserande rytmen i kulturen odlade fram en helt ny 
litter\"ar genre, en ny samh\"allssyn och -- snart -- en ny ideologi.

\chapter{CYBERPUNK}

Cyberpunk \"ar fr\aa{}n b\"orjan en litter\"ar och filmrelaterad r\"orelse. Vi 
b\"orjar med litteraturen.

Det finns olika sorters Science fiction (kort: SF), och definitionen p\aa{} 
vad som \"ar vad \"ar ganska godtycklig. Bibliografier \"over SF str\"acker 
sig ofta \"over s\aa{} vida omr\aa{}den som \textit{fantasy} och 
\textit{skr\"ack}. Den h\"ar boken skall inte handla om SF litteratur. Vill 
man veta mer om SF kan man med f\"ordel leta reda p\aa{} \textbf{Sam J 
Lundwalls} utt\"ommande ess\"aer i \"amnet. Vi g\aa{}r ist\"allet rakt p\aa{} 
den del av science fiction som kallas cyberpunk.

Definitionen p\aa{} den typ av SF-litteratur som kallas cyberpunk brukar vara 
att det \"ar verk som liknar n\aa{}got som \textbf{William Gibson} har 
skrivit; en typ av futuristisk framtidsskildring d\"ar avancerad data- nano- 
och bioteknik liksom artificiell intelligens tillh\"or vardagsmaten. V\"arlden 
\"ar stenh\aa{}rt segregerad till en liten styrande elit av multinationella 
f\"oretag och en stor brutal massa av vanliga m\"anniskor. Regeringar har 
f\aa{}tt ge vika f\"or storf\"oretag och maffior, och det \"ar dessa som 
kontrollerar v\"arlden. Handlingen brukar utspela sig i enorma storst\"ader av 
ghettokarakt\"ar. Droger av allehanda slag \"ar allm\"ant f\"orekommande, 
tempot \"ar h\"ogt och person- och milj\"obeskrivningarna ytliga och g\"arna 
(i Gibsons fall) fulla med varum\"arken och allehanda datatermer. I s\aa{} 
gott som samtliga ber\"attelser existerar en datorgenererad v\"arld i form av 
en eller annan sorts virtuell verklighet d\"ar man kan koppla in hela sitt 
nervsystem till ett v\"arldsomsp\"annande datan\"atverk. En typisk 
cyberpunkber\"attelse utspelar sig kring \aa{}r 2020.

Man brukar s\"aga att cyberpunken \"ar \textit{dystopisk}, allts\aa{} att den 
beskriver en \textit{dyster utopi}. De flesta tidiga SF romanerna var utopier 
d\"ar alla sjukdomar var utpl\aa{}nade och ett enhetligt samh\"allssystem 
tagit \"over efter alla st\"andiga konflikter, och handlingen cirklade oftast 
kring en grupp vetenskapsm\"an p\aa{} uppdrag i universum eller rymdhj\"altar 
typ Blixt Gordon. TV-serien \textit{Star Trek} \"ar exempelvis en uttalad 
utopi. Det \"ar inte s\aa{} att alla problem saknas i en utopi, det \"ar bara 
det att \textit{"{}de goda"{}} alltid \"ar givna vinnare och aldrig moraliskt 
tvivelaktiga. Alla utopier \"ar optimistiska framtidsskildringar.

I en dystopi av det slag som anv\"ands inom cyberpunken finns m\aa{}nga 
problem kvar i v\"arlden, milj\"on \"ar i det n\"armaste fullst\"andigt 
f\"orst\"ord och politiken som alltid kaotisk. B\"ockerna blir d\"arf\"or 
mycket mer trov\"ardiga och realistiska \"an klassiska SF romaner, och har 
funnit en mycket stor l\"asarkrets bland m\"anniskor som normalt inte l\"aser 
SF. Tidigare menade man att det var on\"odigt att beskriva verkligheter som 
var \textit{v\"arre} \"an den som fanns p\aa{} jorden. En del dystopiska 
f\"orfattare som exempelvis \textbf{Stephen King} \"overgav d\"arf\"or SF 
f\"or att i st\"allet skriva skr\"acklitteratur. Dystopier \"ar dock mera 
l\"ampade f\"or samh\"allskritik \"an utopiska verk, och d\aa{} de flesta 
dystopier \"ar satiriska eller komiska, utg\"or cyberpunken en bj\"art 
kontrast med sin iskalla realism. Andra k\"anda dystopier \"ar t ex 
\textbf{Karin Boyes} \textit{Kallocain} eller \textbf{George Orwells} 
\textit{1984}.

Precis som den mesta SF fr\aa{}n USA har cyberpunken r\"otterna i den sk 
\textit{pulplitteraturen}. Pulp \"ar en sorts grov pappersmassa som anv\"andes 
till billiga SF- och deckartidningar under 50-talet i USA. Eftersom 
filmindustrin inte var s\aa{} l\aa{}ngt g\aa{}ngen vid den tiden l\"aste man 
mycket mer b\"ocker och tidningar, och pulp var s\aa{} att s\"aga den 
"{}ofina"{}, billiga litteraturen. (Det svenska \textit{Jules Verne magasinet} 
skulle man kanske kunna kalla f\"or pulptidning.) Serietidningar och TV-serier 
som \textit{Blixt Gordon} kallas ocks\aa{} pulp, eftersom de inspirerats av 
teckningar och historier fr\aa{}n dessa tidningar. Pulp ter sig mest fjantigt 
och fruktansv\"art orealistiskt f\"or en normal svensk l\"asare, men f\"or SF 
\"alskare \"over hela v\"arlden \"ar pulp ursprunget och k\"allan till all 
modern SF, och upphov till en egen subkultur i sig.

Sterling och Gibson och n\aa{}gra andra SF f\"orfattare hade en egen 
pulptidning som hette \textit{Cheap Truth}. Detta var i och f\"or sig inte 
p\aa{} 50-talet, men den drevs i samma anda som de b\"asta tidiga 
pulptidningarna. G\"anget bakom Cheap Truth tyckte att det inte producerades 
n\aa{}gon vettig SF, s\aa{} man uppmanade folk att starta sina ordbehandlare 
och skriva \textit{bra, levande} och \textit{l\"asbar} SF. Man rackade inte 
s\aa{} s\"allan ned p\aa{} b\"asts\"aljande f\"orfattare inom genren. En 
lustig och intressant detalj med Cheap Truth \"ar att den inte var 
copyrightskyddad, och att kopiering och spridning uppmuntrades.

Cyberpunk \"ar nu lite mer \"an s\aa{}, men den litter\"ara genren \"ar s\aa{} 
gott som synonym med en liten grupp amerikanska f\"orfattare, varav William 
Gibson och \textbf{Bruce Sterling} \"ar de mest namnbekanta. En del sk 2000 AD 
serier, framf\"or allt \textit{Judge Dredd} r\"aknas ocks\aa{} till 
cyberpunken, eftersom v\"arldsbilden i dessa till viss del liknar Gibsons 
dystopier. Beteckningen cyberpunk l\"ar ha myntats av en herre vid namn 
\textbf{Gardner Dozois} i en recension av Gibsons f\"orsta roman 
\textit{Neuromancer}, och den etiketten skall han i sin tur ha tagit fr\aa{}n 
en novell av \textbf{Bruce Bethke} som l\aa{}g p\aa{} Dozois' bord f\"or 
granskning.\footnote{Detta gav upphov till en del gnabb. Bethke ans\aa{}g sig 
ha r\"att att definiera termen "{}cyberpunk"{} eftersom han uppfunnit den. 
Bethkes definition st\"ammer inte \"overens med Dozois'.}

Ordet cyberpunk kommer av \textit{cybernetik} = m\"anniska eller samh\"alle i 
samspel med maskiner (av gerkiskans \textit{kybeternetes} = styrman), och 
\textit{punk} = n\"ast intill lagl\"os individ med l\"att anarkistisk syn 
p\aa{} samh\"allet, typ cowboy, som lever i den undre v\"arlden. 
Huvudpersonerna i Gibsons romaner \"ar ofta "{}punks"{}. Man skulle kunna 
j\"amf\"ora en s\aa{}dan "{}punks"{} vardag med det mentala klimatet i den 
fascinerande svenska filmen \textit{S\"okarna}, som \"aven den \"ar en sorts 
dystopi.

\section*{Musik}

Cyberpunkmusik brukar man vanligtvis kalla musik av den typ som produceras av 
den kanadensiska tungsyntduon \textbf{Front Line Assembly} (bildad av Skinny 
Puppy-producenten \textbf{Bill Leeb}) och grupper med liknande image, t ex 
svenska \textbf{Cat Rapes Dog}, som i sina texter m\aa{}lar nattsvart ironiska 
och pessimistiska framtidsbilder liknande de som n\"amnda f\"orfattare g\"arna 
producerar. M\aa{}nga texter \"ar ocks\aa{} laddade med politiska budskap som 
verkligen h\"or till den ideologiska sidan av cyberpunk som jag strax skall 
g\aa{} in p\aa{}. Ett g\"ang musiker med tydlig politisk linje som fr\"amst 
kritiserar media och medias p\aa{}verkan p\aa{} m\"anniskan, 
milj\"of\"orst\"oring och "{}smutsig"{} teknologi, kallas \textbf{The Tribe} 
och best\aa{}r av n\"amnda kanadensiska band plus n\aa{}gra grupper fr\aa{}n 
Chicago som t~ex \textbf{Ministry} och \textbf{Revolting Cocks}. Alla dessa 
band har dock skapats med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n de b\"ocker och filmer som 
har anknytning till cyberpunk och inte ur n\aa{}gon egen f\"ornyelser\"orelse.

Ljudbilden i cyberpunkmusik \"ar f\"or det mesta n\aa{}gonstans mellan 
\textit{EBM}, \textit{Crossover} eller \textit{Metal}, g\"arna med distade 
vokalister och skrikigt samplade gitarrer.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{Tystaden bed\"ovar \\
regressionen tynger luften \\
en f\"orlamad v\"arld inv\"antar \\
de nya koderna \\
ett teknikens krig som \\
hotar att initiera \\
digitala mord - \\
maskinens spr\aa{}k.}

(Ur \textit{Mindphaser} av \textbf{Frontline Assembly})

\end{quotation}

\noindent{}\section*{Film}

Cyberpunkfilm \"ar lite sv\aa{}rare att definiera; m\aa{}nga brukar kalla 
\textbf{Ridley Scotts}\textit{ Blade Runner} fr\aa{}n 1982 f\"or den f\"orsta 
cyberpunkfilmen, och det \"ar inte helt fel: milj\"on i filmen \"ar bitvis 
mycket lik det "{}Sprawl"{} som beskrivs i Gibsons romaner. 
\textit{Neuromancer}, Gibsons mest k\"anda verk, utkom samma \aa{}r. Det \"ar 
fr\aa{}gan om vem som egentligen var f\"orst med id\'{e}erna. En del betraktar 
av denna anledning \textbf{Philip K Dick} som skrev romanen \textit{Androidens 
Dr\"ommar} (1968) vilken l\aa{}g till grund f\"or manuset till Blade Runner, 
s\aa{}som genrens egentliga upphovsman. Det hela \"ar d\"armed en 
definitionsfr\aa{}ga. En annan roman som har tydliga paralleller med Gibsons 
alster \"ar \textbf{John Brunners} \textit{Shockwave Rider}. En uf\"orligare 
\"oversikt av den litter\"ara cyberpunkens r\"otter finns i f\"orordet till 
antologin \textit{Mirrorshades - the Cyberpunk Anthology} av Bruce Sterling.

N\"ar jag \"and\aa{} \"ar inne och kopplar litteratur och film som h\"or ihop 
med cyberpunk kan jag inte undvika att n\"amna \textbf{William Seward 
Burroughs}. Denne beatnikf\"orfattare och fd knarkare har haft inflytande 
p\aa{} n\"astan alla omr\aa{}den inom cyberpunkkulturen. Han har skrivit 
b\"ocker, varav den mest v\"alk\"anda \"ar \textit{Den Nakna Lunchen}, d\"ar 
han liknar individens beroende av samh\"allsmaskineriet vid en knarkares behov 
av sin langare och olika sexuella beroendesituationer. Boken var n\"ara att 
censureras i USA pga sin obscena framtoning, varav de mest extrema partierna 
skrevs "{}f\"or mitt eget h\"oga n\"ojes skull"{} enligt f\"orfattaren. Efter 
en uppm\"arksammad r\"atteg\aa{}ng d\"ar bl~a Norman Mailer vittnade om att 
boken hade konstn\"arliga kvalit\'{e}er, friades den fr\aa{}n censurhoten. 
Burroughs har sedan dess sysslat med musik, bildkonst och film (han l\aa{}nade 
bland annat ut titeln till \textit{Blade Runner} fr\aa{}n en bok med samma 
namn han tidigare gett ut), skrivit otaliga ess\"aer, dikter och betraktelser 
och gett ut ett flertal romaner varav flera lyckligtvis finns \"oversatta till 
svenska.

Ett genomg\aa{}ende tema hos Burroghs \"ar att han vill l\"osa upp gr\"anserna 
f\"or betvingande system genom att f\"ora in \textit{kaos} i systemen. Sedan 
\textit{Den Nakna Lunchen} publicerades har han skrivit stora delar av sina 
b\"ocker med \textit{cut-up tekniken}, som inneb\"ar att man kan b\"orja 
l\"asa boken var som helst och sluta var om helst och \"and\aa{} f\aa{} 
ungef\"ar samma beh\aa{}llning av den. I \"ovrigt \"ar hans prosa en slags 
dr\"omv\"av, ett sammelsurium av absurditeter och bilder. Den svenska 
f\"orfattaren \textbf{Sture Dahlstr\"om} skriver litteratur i en liknande 
anda.

Den kanske mest litter\"art betydelsfulla av Burroughs b\"ocker \"ar 
SF-romanen \textit{Nova Express} (1964) d\"ar han l\aa{}nar meningar och 
fraser av f\"orfattare fr\aa{}n n\"ar och fj\"arran f\"or att bygga en mosaik 
av textfragment. \footnote{Kulturteoretiker kallar detta f\"or n\aa{}got 
s\aa{} konstigt som \textit{eklekticism}, vilket betyder ungef\"ar att man 
saknar egenart och anv\"ander sig av l\aa{}nade id\'{e}er och motiv. P\aa{} 
ett annat plan \"an det ytliga \"ar dock eklekticismen snarare ett s\"att 
\textit{skapa} egenart; j\"amf\"or t~ex med en diskjockey som mixar skivor - 
g\"or han det riktigt bra blir det till en konst i sig. (Se \"aven 
f\"oreg\aa{}ende kapitel om diskjockeyer.)

Det finns en uppenbar likhet mellan Burroughs och Gysins cut-up teknik och en 
maskin som finns beskriven i \textit{Gullivers Resor} som skrevs av Jonathan 
Swift redan 1726 - denna maskin framst\"allde ordsekvenser slumpm\"assigt 
genom att operat\"orerna vred p\aa{} handtag, varefter man febrilt letade 
igenom resultatet efter sekvenser med n\aa{}gon som helst vettig inneb\"ord, 
som man sedan antecknade i en samlingsvolym.

} I denna roman introducerar han ocks\aa{} f\"or f\"orsta g\aa{}ngen tanken 
att g\"ora musik med samma metod i form av romanfiguren Subliminal Kid som 
blandar en ljudmix av fragment fr\aa{}n bakgator och torg.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}G\"or en tio minuters inspelning p\aa{} en bandspelare 
-- K\"or bandet bakl\"anges utan att spela och klipp in andra ord p\aa{} 
m\aa{}f\aa{} -- P\aa{} de st\"allen d\"ar man har klippt och spelat in nytt 
har orden suddats bort fr\aa{}n bandet och nya ord har kommit i st\"allet -- 
P\aa{} s\aa{} vis har man vridit tiden tillbaka tio minuter och suddat ut 
elektromagnetiska ordm\"onster fr\aa{}n bandet och ersatt dem med andra 
m\"onster -- Det g\aa{}r att g\"ora samma sak med tankebandet efter att ha 
arbetat med bandspelaren -- (Detta kr\"aver en del \"ovning) -- De gamla 
tankebanden kan suddas rena -- Magnetiskt orddamm som faller fr\aa{}n gamla 
m\"onster -- Ord faller -- Bild faller"{}}

(Ur \textit{Nova Express})

\end{quotation}

\noindent{}Man kan l\"att anv\"anda Burroughs teknik f\"or att f\"orvr\"anga 
en nyhetssida i vilken tidning som helst till ett roligt och samh\"alls- / 
mediekritiskt potpurri, h\"ar \"ar ett exempel utf\"ort med Svenska Dagbladet 
15 augusti 1999: \textit{"{}F\"or f\"orsta g\aa{}ngen sedan istiden med en 
varm kram, leende mot varandra under vita bygghj\"almar, demonstrerar sparare 
i Ryssland f\"or att f\"ors\"oka f\aa{} tillbaka de 847 soldaterna i Sveriges 
f\"orsta Kosovobataljon. Lucasfilm som har producerat Star Wars har 
m\"ojlighet att f\"ornya skolsystemet bland alla pratprogram i radio och 
TV."{}} (Tidningsspr\aa{}k \"ar bland det enklaste att klippa ihop p\aa{} 
detta vis, eftersom spr\aa{}ket \"ar s\aa{} likriktat och stilfritt.) Tekniken 
anv\"andes \"aven av popbandet U2 under en uppm\"arksammad turn\'{e} 1988 
under namnet \textit{ZooTV}.

\textit{Tetsuo} (J\"arnmannen) \"ar en japansk film fr\aa{}n 1989. Filmen 
s\aa{}gs som en av de mest nyskapande japanska filmerna under 80-talet, med 
r\"otter i den japanska animationstraditionen - samma skola som de tecknade sk 
\textit{Mangafilmerna} h\"arh\"or fr\aa{}n. J\"arnmannen handlar om en 
m\"anniskor som f\aa{}r sina kroppar invaderade av maskiner; kampen mellan det 
goda och onda, det m\"anskliga och mekaniska. En av de filosofiska linjerna 
tycks vara att det inte spelar n\aa{}gon roll om man \"ar m\"ansklig eller 
metallisk, gott och ont \"ar begrepp som st\aa{}r bortom s\aa{}dana ytliga 
faktorer. Denna film \"ar f\"or \"ovrigt en av William Gibsons absoluta 
favoriter.

Andra filmer som har otydliga kopplingar till cyberpunkgenren \"ar 
postapokalyptiska "{}efter kriget"{}-filmer som \textbf{Tarkovskis} 
\textit{Stalker} eller \textit{Mad Max}-filmerna, mest d\"arf\"or att de h\"or 
till den dystopiska familjen som skildrar f\"orfall snarare \"an m\"anniskans 
seger \"over naturen. \textit{Alien}-filmerna skildrar ett samh\"alle d\"ar 
hela jorden, eller i princip hela universum, styrs fullst\"andigt av ett enda 
f\"oretag. Ingenstans i n\aa{}gon av filmerna skymtar ett enda gr\"ont blad 
eller en enda sekund solljus.\footnote{ Kulturteoretiker inom den 
s\aa{}kallade kulturanalystraditionen kallar cyberpunkfilm f\"or \textit{Tech 
Noir} efter en bar i filmen Terminator d\"ar huvudpersonen Sarah Connor f\"or 
f\"orsta g\aa{}ngen konfronteras med en m\"ordarrobot. Kulturanalystraditionen 
\"ar inte vilken kulturanalys som helst utan en hel akademisk skola med 
f\"orankring i framf\"or allt USA, England och Skandinavien. Disciplinen 
ligger n\aa{}gonstans mitt emellan beteendevetenskap, samh\"allsvetenskap och 
humaniora och f\"oretr\"ads i Sverige framf\"or allt av tidsskriften 
\textit{Montage}.

N\"ar de som f\"orst\aa{}r sig p\aa{} kultur och s\aa{}nt mycket b\"attre \"an 
vad jag g\"or uttalar sig om cyberpunkkultur refererar de s\aa{} gott som 
alltid till akademiker verksamma inom just kulturanalystraditionen. Det \"ar 
s\aa{}dana m\"anniskor som sl\"anger sig med uttryck som "{}modernism"{} och 
"{}postmodernism"{} i var och varannan mening. Den h\"ar boken tillh\"or 
\textit{inte} kulturanalystraditionen.

} Man f\aa{}r n\"astan intrycket av att naturen fullst\"andigt rationaliserats 
bort. Gibson i kvadrat och kubik allts\aa{} - v\"arre kan det knappast 
bli.\footnote{ Mannen bakom den f\"orsta Alien-filmen \"ar dessutom \"an en 
g\aa{}ng Ridley Scott, manuset baseras \"an en g\aa{}ng p\aa{} en historia av 
Philip K Dick. Den andra Alien-filmen producerades av James Cameron, 
upphhovsman till Terminator - de stora cyberpunkfilmerna h\"anger ihop med de 
stora namnen.}

Blade Runner och Tetsuo \"ar som sagt ett kluvet kapitel, men vad som \"ar 
moderna cyberpunkfilmer \"ar lite mer givet: \textit{Hardware, Robocop, Total 
Recall} och framf\"or allt \textit{Gr\"asklipparmannen} och den japanska 
filmen \textit{Gunhed} betraktas mer allm\"angiltigt som cyberpunk. \"Aven den 
riktigt lyckade norsk-svenska (!) SF-filmen \textit{Femte Generationen} kan i 
n\aa{}gon m\aa{}n betraktas som inspirerad av den amerikanska 
cyberpunken.\footnote{Det kostar inget att n\"amna ytterligare n\aa{}gra 
sev\"arda cyberpunkfilmer: \textit{Nemesis, Westworld, The Time Guardian, 
R.O.T.O.R., Prototype, Screamers, Queruak, Demon Seed}.} Samtliga filmer har 
det gemensamt att de totalt s\aa{}gats av m\aa{}nga recensenter och \"and\aa{} 
betraktas som klassiker i sin genre och \"ar kultfilmer bland hackare. 
Filmerna lyckades uppenbarligen skapa n\aa{}got som var s\aa{} nytt att inte 
alla f\"orst\aa{}sigp\aa{}are f\"orstod sig p\aa{} dem.

Filmatiseringen av William Gibsons novell \textit{Johnny Mnemonic}, efter hans 
eget manus, kan ocks\aa{} den betraktas som ett referensverk, \"aven om den 
s\aa{}gades av kritikerna eftersom alla hollywoods filmskapare redan stulit 
alla Gibsons id\'{e}er till sina filmer; Gibson hade inget nytt att tillf\"ora 
cyberpunkfilmen. N\"ar man gjorde filmen \textit{Matrix} 1999 och f\"orenade 
cyberpunkens teman med en filmstil som blandade lika delar av Hong-Kong fimens 
actionsekvenser med den japanska Manga-filmens serieliknande estetik, blev 
resultatet en hyllad framtidsfilm.

\section*{Cyberpunk som Ideologi}

Litteratur, musik och film som sagt, men cyberpunk \"ar trots allt lite mer 
\"an s\aa{}. Den litter\"ara r\"orelsen har n\"amligen f\aa{}tt l\aa{}na namn 
\aa{}t en ideologi ocks\aa{}, och den delen av cyberpunken \"ar inte lika 
enkel. De flesta hackare betraktar sig n\"amligen som cyberpunkare och det 
hela r\"or sig kring \textit{information}. Vi s\aa{}g tidigare hur viktigt det 
var f\"or amat\"orhackarna att kunna kommunicera fritt genom att skicka 
disketter med post och f\"or h\"ogskolehackarna att kunna kommunicera via 
Internet. Informationens frihet \"ar ocks\aa{} medelpunkten i den ideologi som 
f\"orknippas med termen cyberpunk. Anledningen till att man kallar denna 
ideologi cyberpunk \"ar att den bland annat tog sin b\"orjan som en diskussion 
om samh\"allet med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n de dystopier som konstruerats av 
bl~a Gibson.

Fr\aa{}gan \"ar om man kan kalla cyberpunken f\"or en genuin ideologi, 
eftersom den inte finns inom n\aa{}gon klart avgr\"ansad intressegrupp och 
inte har n\aa{}gon ledande f\"oretr\"adare, men jag anv\"ander h\"ar begreppet 
som ett samlingsnamn f\"or den politiska attityd som sprids inom kretsarna av 
n\"atanv\"andare, hackare och andra informationsaktivister. Man skulle snarare 
kunna p\aa{}st\aa{} att det \"ar ett till\"agg som kan hakas p\aa{} en redan 
befintlig ideologi, och definierar begreppet \textit{mental frihet}. Skall man 
precisera begreppet \textit{cyberpunkare} s\aa{} som det anv\"ands av de som 
sj\"alva kallar sig cyberpunkare blir det ungef\"ar f\"oljande (def):

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{En cyberpunkare \"ar en person i ett h\"ogteknologiskt 
samh\"alle som besitter besitter information och/eller kunskaper som den 
etablerade makten (eller makterna) helst hade sett begr\"ansad till sin egen 
sf\"ar.}

\end{quotation}

\noindent{}Huvudpersonen Case i Gibsons roman \textit{Neuromancer} besitter 
b\aa{}de information och kunskaper som de etablerade makterna inte vill se hos 
vanliga medborgare. Detsamma g\"aller alla typer av hackare i v\aa{}rt eget 
samh\"alle. D\"arav kopplingen.

Till skillnad fr\aa{}n Gibsons romanfigurer har verklighetens cyberpunkare ett 
\textit{moraliskt etos}, en gemensam v\"arderingsgrund som ger dem en 
gruppidentitet. Dessa moraliska v\"arderingar har vuxit fram successivt sedan 
60--talet. I botten av cyberpunkens ideologiska arv ligger den hackaretik som 
nedtecknats av \textbf{Steven Levy} i boken \textit{Hackers - Heroes of the 
computer revolution}, delad p\aa{} sex punkter (motton), och som p\aa{} 
svenska ser ut s\aa{}h\"ar:

\textbf{1. Tillg\aa{}ngen till datorer - och till vad som helst som kan 
t\"ankas l\"ara dig n\aa{}gonting om hur v\"arlden fungerar - borde vara 
obegr\"ansad och total. F\"olj alltid} \textit{hands-on}\textbf{-imperativet.}

\textit{Hands-on}-imperativet \"ar en pedagogisk uppmaning som inneb\"ar att 
man l\"ar sig mer om hur bl~a datorer och program fungerar genom att fingra 
p\aa{} dem, skruva is\"ar dem och se hur de ser ut inuti. (\"Ar det n\aa{}gon 
som har en bra svensk \"overs\"attning av detta uttryck?) Miniatyriseringen av 
elektroniken och den h\"oga niv\aa{} av komlexitet som dagens dataprogram har 
g\"or dessv\"arre detta ganska sv\aa{}rt rent praktiskt. Ursprungsbetydelsen 
kan nog omformuleras till att: \textit{Alla borde ha r\"att att f\"orst\aa{} 
sin utrustning p\aa{} ingenj\"orsplanet, om de s\aa{} \"onskar.} Den svenska 
ABC-klubben hade hands-on-imperativet inskrivet i klubbpolicyn: \textit{"{}en 
bra l\"osning p\aa{} problemet med kopieringsskydd \"ar att strunta helt i 
det"{}}. (Ur ABC-bladet \#2 1984) Kopieringsskydd retar gallfeber p\aa{} 
vilken hackare som helst och st\"aller bara till problem. All modifiering, 
f\"orb\"attring eller granskning av ett dataprogram f\"orsv\aa{}ras av 
kopieringsskydd. Dessutom \"ar det provocerande eftersom hackare g\"arna 
tillbringar flera dagar och veckor med att kn\"acka det, om inte annat s\aa{} 
bara f\"or principens skull.

Men hands-on har \"aven en politiskt betydelse: fingra p\aa{} systemet, 
besv\"ara politiker och tj\"anstem\"an och f\"ors\"ok f\"orst\aa{} hur det 
hela fungerar rent praktiskt. (Med andra ord: social ingenj\"orskonst.) Dessa 
praktiska l\"ardomar \"ar b\"attre \"an att l\"asa politologi och 
statskunskap. Hackare drar verkligen s\aa{}dana paralleller till verkligheten 
utifr\aa{}n datorer - och eftersom datorer bara \"ar ytterligare ett system 
som konstruerats av m\"anniskor f\aa{}r detta s\"agas vara fullt befogat.

Den h\"ar regeln \"ar f\"ormodligen den \"aldsta av alla hackarens etiska 
motton, s\"akert med ursprunget hos de f\"orsta amat\"orradioentusiasterna 
fr\aa{}n \aa{}r 1915.

\textbf{2. All information borde vara fri.}

Motarbeta restriktioner som stoppar informationen. I f\"orl\"angningen: 
\textit{avskaffa allt vad copyright heter}, dock inte upphovsmannar\"att, 
vilket \"ar en helt annan sak. Du har t ex r\"att att, s\aa{} l\"ange du 
lever, s\"atta restriktioner f\"or hur "{}din"{} information manipuleras, om 
n\aa{}gon direkt g\aa{}r in och bearbetar det du skapat. D\"aremot har du 
ingen som helst r\"att att kr\"ava kontroll \"over spridningen, allts\aa{} hur 
program, texter, musik osv kopieras n\"ar du v\"al sl\"appt dem fr\aa{}n dig.

Kriteriet motverkar sekterism och elitt\"ankande, du kan ha informationen 
antingen f\"or dig sj\"alv, eller ocks\aa{} dela den med alla, inga 
mellanalternativ finns. Sm\aa{} grupper av informationssyndikat, 
kunskapsmaffior och profit\"orer, skall inte f\aa{} finnas. Varken 
mjukvaruf\"oretag eller snikna pirater har r\"att att pressa pengar ur en 
privatperson som bara \"ar ute efter information, det m\aa{} sedan vara 
kalkylprogram, b\"ocker eller rena mentala kunskaper.

Sedan 60-talets hackare har mottot f\"or\"andrats en smula: det vore dumt att 
offentligg\"ora saker om dig som du inte vill att andra skall veta. Det finns 
allts\aa{} viss information som r\"or individen sj\"alv och som hon d\"armed 
har r\"att att sj\"alv kontrollera. Ett modernt till\"agg lyder: 
\textit{Maximalt skydd f\"or privatlivet -- minimalt skydd \aa{}t 
offentligheten,} som understryker betydelsen av att begr\"ansa bl~a de stora 
personregistren. Denna vinkling har vuxit fram framf\"or allt under starkt 
inflytande fr\aa{}n libertarianismen. (Mer om detta l\"angre fram.)

I mottot ligger en underf\"orst\aa{}dd tes om att \textit{kunskap i 
allm\"anhet} inte kan \"agas, n\aa{}got som ocks\aa{} f\"oljer naturligt av 
det f\"orsta mottot. \"Aven patent \"ar s\aa{}ledes f\"orkastligt. Den typ av 
information som hotar privatlivet (vad du har f\"or sexuell l\"aggning etc) 
skall inte vara fri.

Det h\"ar mottot \"ar kort och gott den f\"orl\"angning av tryckfriheten som 
uppstod med datorernas f\"orm\aa{}ga att reproducera information till 
obefintlig kostnad.

Man kan sp\aa{}ra dessa tankar tillbaka till upplysningens id\'{e}er om bred 
kunskap som ett s\"att att f\"orb\"attra och utveckla samh\"allet. Skillnaden 
\"ar att man anser att \"aven \textit{\"agd} kunskap; b\"ocker och patent, 
urskiljningsl\"ost skall vara fria. Denna inst\"allning \"ar fullst\"andigt 
fr\"ammande f\"or alla de tre statsmakterna, besatta av hunger efter makt, 
status och pengar som de alla \"ar. Begreppet "{}dela med sig"{} existerar 
inte i maktens korridorer. Id\'{e}ellt informationsutbyte -- vem tj\"anar 
pengar p\aa{} det?

\textbf{3. Misstro auktoriteter - fr\"amja decentralisering.}

En hyllning till m\"anniskans f\"orm\aa{}ga att ifr\aa{}gas\"atta s\aa{}som 
central f\"or all utveckling. Decentralisering -- sm\aa{} hemdatorer 
tillg\"angliga f\"or alla ist\"allet f\"or stora myndighets\"agda datasystem 
-- m\aa{}nga sm\aa{} f\"oretag ist\"allet ett f\aa{}tal stora -- ligger till 
grunden f\"or hackarnas protester mot Microsoft m fl f\"oretagsj\"attar och 
mediamoguler som tidningen Wired. Decentralisering, menar man, ligger i 
informationsteknikens natur. Det ena mottot f\"oljer som en logisk f\"oljd av 
det andra: auktoriteter \"ar onekligen centraliserade. Mottot finns inom 
s\aa{}v\"al anarkismen som nyliberalismen och andra politiska ideologier och 
\"ar p\aa{}tagligt hos de flesta subkulturer (t~ex ravekulturen).

\textbf{4. Hackare b\"or bed\"omas efter sin hackarkonst, inte enligt suspekta 
kriterier s\aa{}som betyg, \aa{}lder, ras eller social status.}

M\"anniskan b\"or bed\"omas f\"or vad hon presterar, inte f\"or vad hon kan 
t\"ankas prestera med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n social klasstillh\"orighet, 
kl\"adsel, betyg, \aa{}lder osv. Var och en som n\aa{}gonsin sett hur 
hierarkierna inom ett f\"oretag eller en myndighet fungerar i praktiken 
f\"orst\aa{}r relevansen av detta kriterium. Detta \"ar givetvis ingen ny 
tanke, men de elektroniska medierna ger m\"ojligheten att n\"astan helt 
sk\"arma av en m\"anniskas yttre uppenbarelse genom textkommunikation.

\textbf{5. Datorer kan anv\"andas f\"or att skapa konst och sk\"onhet.}

\textit{Vilket Skulle Bevisas} -- varje m\"anniska som sett de moderna 
konstverk, filmer och den musik som skapats med hj\"alp av datorer torde inse 
det uppenbart riktiga i detta antagande. Datorerna har i sig gett upphov till 
konstformerna \textit{demo} och \textit{dataspel} (multimedia) vilket torde 
understryka datorns kapacitet som kulturell katalysator. (P\aa{} 60- och 
70-talen var det m\aa{}nga som skrattade sig f\"ord\"arvade \aa{}t 
p\aa{}st\aa{}endet att datorer skulle kunna anv\"andas f\"or att skapa konst, 
och det \"ar fr\aa{}n den tiden kriteriet h\"arh\"or.) Den svenska 
upphovsr\"attslagen sl\aa{}r dessutom fast att bara konstn\"arligt nyskapande 
dataprogram skyddas av lagen, vilket inneb\"ar att en f\"orskr\"acklig massa 
aff\"arsmjukvara fr\aa{}n Microsoft, Novell och andra mjukvaruf\"oretag \"ar 
att betrakta som konstverk.

\textbf{6. Datorer kan f\"or\"andra ditt liv till det b\"attre.}

Mottot s\"ager med andra ord: h\"ange dig \aa{}t futurism. Det \"ar upp till 
var och en att sj\"alv bed\"oma detta. F\"or den som hatar allt vad datorer 
heter torde det vara ganska sv\aa{}rt att sv\"alja. F\"or en hackare \"ar det 
sj\"alvklart. Att datorer generellt skulle g\"ora livet b\"attre \"ar en 
\"overdrift -- i gulfkriget anv\"andes datorer mest till att ha ihj\"al 
m\"anniskor med, och deras liv f\"or\"andrades knappast till det b\"attre. (Om 
de inte var tr\"otta p\aa{} det allts\aa{}.) Men var och en f\aa{}r nog 
erk\"anna att det \"ar ganska bekv\"amt att ha den d\"ar bankomaten p\aa{} 
h\"ornet att g\aa{} till n\"ar banken \"ar st\"angd...

\medskip{}

\noindent{}Som ni ser \"ar information ganska centralt i dessa sex 
hackaretiska fundament. Jag skall nu g\"ora ett f\"ors\"ok att f\"orankra 
detta p\aa{} n\aa{}gots\aa{}n\"ar vardaglig niv\aa{}.

En allm\"an uppfattning om begreppet information \"ar att det \"ar 
n\aa{}gonting som finns p\aa{} papper. Detta har nu modifierats till att 
omfatta videokasetter, disketter och CD-skivor. Vi talar om 
informationssamh\"allet och t\"anker d\aa{} p\aa{} datorer och dataregister.

F\"or en cyberpunkare har begreppet en n\aa{}got djupare inneb\"ord: f\"or 
denne innefattar information i princip \textit{alla nervsignaler som n\aa{}r 
hj\"arnan}, kanske rentav dessutom delar av \textit{hj\"arnans processer i 
sig}, och det \"ar en f\"orskr\"acklig massa mer. F\"or denne \"ar den 
perfekta informationsk\"allan inte en dator i vanlig mening, utan helst en 
t\"ankt f\"orl\"angning av konceptet virtuell verklighet, d\"ar all 
information fr\aa{}n omgivningen kan syntetiseras och lagras. I Gibsons 
tappning kallas manicken f\"or \textit{Simstim-d\"ack}, och det r\"or sig 
givetvis om ren science fiction\footnote{Exempel p\aa{} simstimd\"ack \"ar de 
apparater som f\"orekommer i filmer som \textit{Brainstorm} eller 
\textit{Strange Days.}} . Optimistiska bed\"omare anser att en s\aa{}dan 
klockren \aa{}tergivning av verkligheten \"ar m\"ojlig tidigast om cirka 50 
\aa{}r. Jag skall \aa{}terkomma till virtuell verklighet i ett separat 
kapitel.

En cyberpunkare ser uppenbara brister i industrisamh\"allets s\"att att 
t\"anka och den ideologi som h\"arstammar d\"arur. V\aa{}ra vanligaste 
ideologier som socialism, liberalism, konservatism etc, grundar sig p\aa{} ett 
ganska smalt ekonomiskt syns\"att. Debatt\"orerna \"ar oerh\"ort fixerade vid 
\textit{produktionskrafter}, \textit{arbete} och \textit{kapital}. V\aa{}rt 
valutasystem, som ju utg\"or grunden f\"or all samh\"allsplanering, baserades 
f\"ore industrialiseringen p\aa{} guld. Industrisamh\"allets valutasystem 
vilar p\aa{} produktionskrafter, och det \aa{}terspeglas i politiken, 
speciellt i kommunal- och landstingspolitik. F\"or den fyrtiotalistgeneration 
(de sk "{}baby-boomarna"{}) som nu sitter vid makten \"ar detta A och O f\"or 
allt politiskt arbete. Ekonomi, ekonomi och \aa{}ter ekonomi, 
arbetstillf\"allen, kommunikationer och bidrag kan diskuteras \textit{i det 
o\"andliga}. Milj\"ofr\aa{}gor och v\"arderingar kommer f\"orst i andra eller 
tredje hand. Det finns en generation ute p\aa{} taburetterna som fortfarande 
tror att vi lever i ett alltigenom industriellt samh\"alle, och att politikens 
viktigaste uppgift \"ar att s\"akra sveriges exportindustri. I sj\"alva verket 
befinner sig v\aa{}rt samh\"alle p\aa{} gr\"ansen till det rena 
\textit{informationssamh\"allet} -- vad vi kallar f\"or det 
\textit{postindustriella} samh\"allet.

Cyberpunkaren ser den h\"ar h\aa{}llningen som direkt fjantig. En sedel \"ar 
inte mer \"an ett papper. Det \"ar den objektiva \textit{information} man kan 
f\aa{} fr\aa{}n den. Den \"ar ett papper med n\aa{}gra symboler p\aa{}. Ett 
papper kan inte devalveras, \"atas eller bytas mot n\aa{}got annat om inte 
alla, eller n\"astan alla m\"anniskor accepterar dess fiktiva v\"arde. 
Cyberpunkaren accepterar det \textit{inte}, f\"or i informationssamh\"allet 
kommer valutan inte att baseras p\aa{} varken guld eller produktionskrafter, 
utan ren \textit{information}, eller om man s\aa{} vill: tillg\aa{}ng till 
kunskap, och m\"ojligheten att utnyttja den.

D\aa{} v\aa{}rt samh\"alle av idag befinner sig p\aa{} randen till detta blir 
det allt viktigare att utf\"ora teoretiskt arbete och allt mindre viktigt med 
materiellt bundet kapital och industrier.\footnote{En del har mycket sv\aa{}rt 
att acceptera att arbete framf\"or en terminal kan bli viktigare \"an att dra 
upp rovor. Detta f\"orh\aa{}llande \"ar en produkt av automatiseringen av den 
fysiska produktionen och n\aa{}got jag behandlar i appendixet. Se \"aven min 
not till termen "{}bourgeoisi"{} lite l\"angre fram i detta kapitel.} (Vilket 
helt enkelt inneb\"ar att cyberpunkarna, som beh\"arskar datan\"aten och har 
m\aa{}nga sympatis\"orer bland de systemansvariga p\aa{} n\"astan alla 
nyckelpositioner, kommer att ta makten fr\aa{}n politikerna -- om dessa inte 
t\"anker om.)

Redan nu har det dykt upp banker som handlar med \textit{virtuell valuta} 
\"over datan\"atverken, exempelvis holl\"andska \textbf{Digicash} eller 
\textbf{First Virtual}. Valutan \"ar \"annu inte konvertibel med vanliga 
valutor som dollar och kronor, men den \"ar h\"ogst funktionell och anv\"ands 
vid handel med ren information. Den fungerar s\aa{} att du s\"atter in 
n\aa{}gra hundra p\aa{} ett helt vanligt konto i banken varefter dessa pengar 
kan distribueras \"over Internet med ett speciellt program. De kan \"aven 
\aa{}terl\"osas till vanliga pengar via samma bank. Det \"ar allts\aa{} fullt 
m\"ojligt att bedriva informationshandel med p\aa{}hittade pengar som 
mellanled redan idag. Det \"ar bara en tidsfr\aa{}ga innan beskattning och 
liknande fr\aa{}gor aktualiseras, och d\aa{} \"ar vi inne i 
informationsekonomin ordentligt. I USA har man t~o~m myntat begreppet 
\textit{Infonomi} (eng: \textit{Infonomics}) som en beteckning p\aa{} det nya 
ekonomiska systemet.

Samtidigt lanserar kreditf\"oretagen de sk \textit{smarta korten} (eng: 
\textit{smart cards}) som kan anv\"andas f\"or att handla varor med enligt 
samma princip som telefonkorten: k\"open registreras helt elektroniskt och 
inneh\aa{}llet p\aa{} ditt kort f\"orsvinner p\aa{} samma vis som p\aa{} ett 
telefonkort.\footnote{Det p\aa{}g\aa{}r just nu (1998) en debatt om detta i 
USA. Det h\"avdas att de stora kreditf\"oretagen (Visa och Mastercard) 
medvetet hindrar utvecklingen av smartcards, eftersom den gamla kreditformen 
\"ar mer l\"onsam. Detta kan d\aa{} bli ett fall f\"or 
antitrustlagstiftningen.} Speciellt kommer dessa att anv\"andas p\aa{} 
varuautomater och liknande, t~ex f\"or att k\"opa bensin. Det fungerar 
\textit{inte} som ett kontokort; du beh\"over inte sl\aa{} in n\aa{}gon kod 
f\"or att anv\"anda kortet, det \"ar bara att stoppa i och handla. R\"att 
hanterade kan s\aa{}dana smarta kort vara betydligt s\"akrare \"an vanliga 
sedlar och i princip om\"ojliga att f\"orfalska. Fel hanterade kan de bli lika 
l\"atta att f\"orfalska som telefonkorten. Ett omfattande f\"ors\"ok med detta 
under varum\"arket \textit{Cash} p\aa{}g\aa{}r just nu i Sverige och dess 
framtid \"ar oviss.

\section*{Makten \"Over Informationen}

Information \"ar allts\aa{} inte bara det som matas in i hj\"arnan, utan 
ocks\aa{} det som lagrats d\"ar, inklusive v\aa{}r v\"arldsuppfattning och de 
\textit{arketyper} som vi f\"ods med och som hj\"alper oss att g\"ora 
v\"arlden begriplig. Tanken h\"arstammar fr\aa{}n bl~a Douglas Hofstadter.

De politiska cyberpunkarna s\"ager: kopiera allt, stj\"al all programvara och 
all information du \"over huvud taget kan komma \"over, och kopiera den till 
s\aa{} m\aa{}nga som m\"ojligt. F\"or till skillnad fr\aa{}n 
produktionskrafter kan information kopieras ohejdat, och d\"armed sprids 
makten \"over framtida valutasystem ut \"over alla som har tillg\aa{}ng till 
informationen. \"Oversatt till gammalt t\"ankande blir det s\aa{}h\"ar: 
\textit{"{}okej, jag kan inte ta \"over din fabrik (produktionsmedlet), s\aa{} 
jag tar och kopierar den. Sen ger jag kopior till alla mina kompisar osv och 
sen kan du st\aa{} d\"ar med din fabrik och tro att du \"ar n\aa{}got"{}}. 
Produktionsmedlen tappar p\aa{} s\aa{} vis sitt inneboende v\"arde och en 
ekonomisk j\"amlikhet kan uppn\aa{}s.\footnote{Jag har gjort en mer 
genomt\"ankt utvidgning av detta resonemang med refrens till anarkistiska 
id\'{e}er i en artikel med samma namn som denna bok, publicerad i 
n\"attidningen \textit{Yelah.}}

Cyberpunkarna menar till och med att informationskanalerna genom de h\"oga 
teletaxorna h\aa{}lls otillg\"angliga f\"or allm\"anhet och ungdomar just 
d\"arf\"or att f\"orst\aa{}else m\"anniskor emellan inte gynnar de stora 
ekonomiska makthavarna. Om telebolagen s\"ankte priserna p\aa{} 
internationella kommunikationer skulle den \"omsesidiga f\"orst\aa{}elsen i 
v\"arlden bli alldeles f\"or stor f\"or att vara l\"onsam. Det skulle 
ocks\aa{} vara d\"arf\"or f\"oretagen s\aa{} g\"arna vill ta makten \"over 
Internet, som ju of\"orsk\"amt nog erbjuder internationell kommunikation utan 
n\aa{}gon st\"orre kostnad. M\"anniskor skulle i ett alltf\"or kommunikativt 
samh\"alle inte g\"ora tillr\"acklig \textit{nytta} utan enbart se till att de 
fick mat f\"or dagen och \"agna resten av sin tid till s\aa{}dant de tyckte 
var sp\"annande tillsammans med andra m\"anniskor, ist\"allet f\"or att 
\textit{producera}. L\aa{}t f\"oretagstopparna kommunicera internationellt men 
h\aa{}ll f\"or guds skull de vanliga m\"anniskorna borta fr\aa{}n den stora 
v\"arlden. Resonemanget \"ar ideologiskt och i princip om\"ojligt att bevisa. 
(Eller motbevisa.)

Ett annat exempel \"ar att belysa redan befintliga ekonomiska mots\"attningar 
med cyberpunkens lampa: under hela 90-talet gn\"allde programvaruindustrin med 
Microsoft i spetsen \"over att de f\"orlorar s\aa{} f\"orskr\"ackligt mycket 
pengar p\aa{} piratkopiering, och nu talar vi inte om n\aa{}gra sm\aa{} 
hackare som sitter i en k\"allare utanf\"or Stockholm med en PC, utan om hela 
nationer i orienten: Indonesien och Bangladesh bland annat. I dessa l\"ander 
ger man h\"oga fan i andra l\"anders copyrightlagar och tillverkar d\"arf\"or 
kubikmetervis med piratkopierad programvara. Det svinn detta ger upphov till 
uppskattas till sis\aa{}d\"ar 110 miljarder per \aa{}r. Jag (och m\aa{}nga med 
mig) m\aa{}ste erk\"anna att jag knappast ligger s\"omnl\"os f\"or att Bill 
Gates med n\aa{}gra miljarder i personlig f\"orm\"ogenhet inte f\aa{}r 
kl\"amma de sista dollarna ur befolkningen i dessa U-l\"ander. Detta \"ar 
knappast n\aa{}got enkelt moraliskt problem. Det handlar om global ekonomi och 
r\"attvisa mellan l\"ander. Vem programmerar vem? Vilket land har r\"att att 
best\"amma ett annat lands ekonomiska v\"ardighet?

Jag n\"amnde tidigare hur man p\aa{} den sk \textit{Scenen} bytte information 
mot information - konstn\"arliga dataprogram och spel mot beundran. F\"or en 
m\"anniska med s\aa{}dan bakgrund, som genom ett socialt spel i ton\aa{}ren 
insett var de grundl\"aggande byggstenarna f\"or v\aa{}rt klassamh\"alle 
\textit{egentligen} finns, \"ar cyberpunkideologin ett naturligt steg. Det 
uppenbara spel mellan individer med allt vad det inneb\"ar av 
klasstillh\"orighet, politiker och direkt\"orer \"ar s\aa{} uppenbart likt det 
s\"att p\aa{} vilket scenen organiserade sig. Man inser att det inte handlar 
om pengar, arbete och kapital - utan om informationshandel. Status i form av 
klasstillh\"orighet, \"agander\"att, bostad - alla sociala symboler - \"ar 
inget annat \"an information. Att kontrollera informationskanalerna inneb\"ar 
makt och d\"armed status. Det \"ar inte sv\aa{}rt f\"or en gammal hackare att 
bli en smula cynisk.

Stora f\"oretag motarbetar enligt cyberpunken m\"anskliga relationer. 
F\"oretag t\"anker inte som m\"anniskor. I och med att makten \"ar delad och 
de styrande m\"annen och kvinnorna intrigerar ist\"allet f\"or att titta 
ut\aa{}t kan ett f\"oretag upptr\"ada fullkomligt k\"anslol\"ost. Ingenstans 
\"ar k\"anslan av en intelligens som \"overstiger m\"anniskans s\aa{} 
p\aa{}taglig som n\"ar man m\"oter ett f\"oretag ansikte mot ansikte. Ingen av 
de anst\"allda p\aa{} ett stort f\"oretag k\"anner sig det minsta ansvariga 
f\"or f\"oretagets handlingar. Maktpyramiden inom ett st\"orre f\"oretag \"ar 
lika effektiv p\aa{} att ta bort de anst\"alldas samvete som en milit\"ar 
organisation \"ar p\aa{} att ta bort soldaternas k\"ansla av ansvar f\"or sina 
handlingar. F\"oretagen \"ar snabbare, rikare och mer effektiva \"an 
v\"arldens regeringar. Denna syn p\aa{} f\"oretag som komplexa individer 
bortom m\"ansklig kontroll \"ar en gemensam n\"amnare f\"or s\aa{}v\"al 
cyberpunkideologi som litteratur och film inom detta 
omr\aa{}de.\footnote{Detta fenomen, att personer i stora byr\aa{}kratiska 
organisationer tycks tappa k\"anslan av ansvar f\"or sina handlingar, har 
behandlats \textit{in extenso} av bl~a sociologen \textbf{Zygmunt Baumann} som 
en logisk konsekvens av det moderna samh\"allet, men d\aa{} men h\"anvisning 
speciellt till nazityskland och judeutrotningen.}

En annan sida hos cyberpunken \"ar vad man med Ladislaus Horatius d.y:s ord 
skulle kalla \textit{neoterisk}, dvs evigt fram\aa{}tstr\"avande med 
inst\"allningen att allt nytt \"ar bra. Speciellt tydligt m\"arks det hos en 
del teknikfetischister som prisar allt det som den litter\"ara cyberpunken 
vill varna f\"or. Genetik, droger, manipulation av sinnesintryck och nu senast 
nanoteknik. (Nanoteknik \"ar en teknik som inneb\"ar att man konstruerar 
f\"orem\aa{}l genom att manipulera enskilda atomer. Forskare p\aa{} IBM 
lyckades med denna teknik skapa en IBM-logotype av uppradade xenonatomer.) Det 
mest skr\"ammande med denna inst\"allning \"ar att dessa fanatiska neoteriker 
\"ar fullkomligt medvetna om hur otrevligt och odemokratiskt ett s\aa{}dant 
samh\"alle skulle bli, men f\"orespr\aa{}kar det \"and\aa{} - eftersom det 
placerar dem sj\"alva bland vinnarna.\footnote{Se \"aven nedan under "{}Att 
f\"orb\"attra m\"anniskan"{} och "{}extropism"{}.}

Till det tankekomplex som brukar f\"orknippas med cyberpunk h\"or ocks\aa{} en 
god portion paranoia av det slag som utvecklats av Robert Anton Wilson och som 
g\aa{}r i samma anda som tankarna om enorma konspirationer av den typ som 
f\"orekommer i TV-serien \textit{Arkiv X}.

Cyberpunkideologin f\"orknippas framf\"or allt med \textbf{Michael Synergy} 
(formodligen en pseudonym), en medarbetare p\aa{} cyberpunktidningen 
\textit{MONDO 2000}. Bland t\"ankarna p\aa{} MONDO 2000 m\"arks \"aven den 
excentriske f\"orfattaren och LSD-profeten \textbf{Timothy Leary}, b\aa{}de 
\"alskad och hatad f\"or sina kontroversiella tankar redan p\aa{} 
sjuttiotalet. Det skall dock betonas att de flesta cyberpunkare anser MONDO 
2000 vara en tidning som bara nosar efter kitsch och nyheter f\"or att verka 
s\aa{} h\"aftig och inne som som m\"ojligt. Tidningen har dock gett r\"orelsen 
ett ansikte ut\aa{}t. Den riktiga politiska cyberpunkr\"orelsen finns i 
datan\"atverken, med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n n\"atverket \textit{The Well} i 
San Francisco, och utvecklas i en evigt p\aa{}g\aa{}ende diskussion mellan 
anv\"andarna. Den mest namnkunnige t\"ankaren i detta lag torde vara 
\textbf{John Perry Barlow}. \textit{Aprop\aa{} San Fransisco...}

\section*{Hippier och Yippier}

Cyberpunkideologin har rent v\"arderingsm\"assigt drag av s\aa{}v\"al 
anarkism, socialism och nyliberalism som amerikansk hippie- och yippiekultur 
fr\aa{}n universiteten Berkely och Stanford i San Francisco. Jag har redan 
tidigare n\"amnt yippier, men det kan vara p\aa{} sin plats att n\"amna \"aven 
hippiekulturen, eller det som vi i Sverige f\"orknippar med "{}proggkultur"{}. 
Denna kultur \"ar ett av fundamenten f\"or den cyberpunkideologi som sprids 
\"over datan\"aten med San Francisco som utg\aa{}ngspunkt.

Hippiekulturen i USA var dels grundad i en kamp f\"or m\"anskliga 
r\"attigheter, om svarta och vitas lika v\"arde och m\"otesfrihet mm, dels var 
det en f\"orl\"angning av beatnikkulturen fr\aa{}n 50-talet, bland hippierna 
framf\"or allt f\"oretr\"add av poeten \textbf{Allen Ginsberg}, en v\"an till 
Jack Kerouac och William S Burroughs. Ginsberg hade kommit i kontakt med 
psykologen Timothy Leary 1960 och de b\aa{}da blev f\"orgrundsfigurer i den 
framv\"axande hippier\"orelsen.\footnote{Timothy Leary ber\"attar utf\"orligt 
om detta och m\aa{}nga andra m\"orklagda delar av 60-talet i sin autobiografi 
\textit{Flashbacks - A Personal and Cultural History of an Era}.} 1962 
sl\"apptes \textbf{Ken Keseys} bok \textit{G\"okboet}, en roman som skrivits 
under kraftigt inflytande av Peyote och LSD. Kesey arrangerade offentliga 
LSD-partyn, sk \textit{acid-tests} dit folk kunde komma och testa LSD gratis. 
(Det var fullt lagligt att tillverka och s\"alja LSD i USA fram till 1965.) En 
rockgrupp som brukade spela p\aa{} Keseys syrapartyn var \textbf{Grateful 
Dead}, en grupp som senare blev synonym med en musikstil som kallas 
\textit{syrarock} (eng: acid rock) och som senare blev f\"orebilder f\"or 
olika hippierockare som exempelvis \textbf{The Doors} och \textbf{Jefferson 
Airplane}.

Hippierna predikade sitt k\"arleksbudskap fram till 1970 d\aa{} de mer 
v\aa{}ldsamma yippierna tog \"over. Sommaren 1967 r\"aknas som en kulmen, den 
sk \textit{k\"arlekssommaren}, n\"ar Grateful Dead, Simon \& Garfunkel, The 
Who och Jimi Hendrix spelade p\aa{} en festival i Monterey som filmades och 
spreds \"over hela v\"arlden. Samma \aa{}r sl\"apptes de od\"odliga 
l\aa{}tarna\textit{Light My Fire} av \textbf{The Doors}, och \textit{A Whiter 
Shade of Pale} av \textbf{Procul Harum}. Det kunde bara g\aa{} utf\"or.

I Sverige kallar vi v\aa{}ra hippier f\"or proggare (eller \textit{den nya 
v\"anstern}), och de \"ar (var?) mycket mer kommunistiska \"an sina 
amerikanska anf\"adrer. Detta berodde framf\"or allt p\aa{} ett stort 
inflytande fr\aa{}n olika maoistiska organisationer vid svenska universitet 
som Clart\'{e}, KFML (Kommunistiska F\"orbundet Marxist-Leninisterna), De 
F\"orenade FNL-grupperna osv. Runt 1967-68 kulminerade v\aa{}gen med protester 
mot det mesta, bland annat vid en ocksupation av k\aa{}rhuset i Stockholm, och 
den generation som var mellan 15 och 25 \aa{}r d\aa{} och som nu (1999) \"ar 
mellan 45 och 55 ser g\"arna tillbaka p\aa{} tiden som en guld\aa{}lder.

Huvudtanken bakom hippier\"orelsen var protesten mot det p\aa{}g\aa{}ende 
kriget i Vietnam och organisationer som Svenska Freds- och 
Skiljedomsf\"oreningen v\"axte sig under den h\"ar perioden enormt stora. 
Musikgrupper som Nationalteatern eller Hoola Bandola Band blev 
generationssymboler. Timothy Leary var inte ok\"and, och LSD, Hasch och 
Marijhuana var inte alls ovanligt bland ungdomar. Efterhand distansierade sig 
den svenska delen av r\"orelsen fr\aa{}n h\"andelserna i San Fransisco kanske 
eftersom den renodlat kommunistiska delen av r\"orelsen inte ville 
f\"orknippas med id\'{e}er fr\aa{}n USA. Ist\"allet h\"amtades Detta fick till 
f\"oljd att vi efter slutet p\aa{} 60-talet inte h\"orde av San Francisco 
p\aa{} ett tag.

I den m\aa{}n vi n\aa{}gonsin s\aa{}g n\aa{}gra av 70-talets yippier i Sverige 
var de uppblandade med den centraleuropeiska anarkismen med autonoma grupper i 
Holland och Tyskland (sk \textit{provos}), eller BZ i Danmark. Svenska 
proggare var dock lite r\"adda f\"or den nya aggressiva attityden; 1967 hade 
man ockuperat \AA{}hl\'{e}ns leksaksavdelning i protest mot krigsleksaker - en 
typisk manifestation av den auktorit\"ara men samtidigt pacifistiska 
icke-v\aa{}lds attityd som r\aa{}dde inom r\"orelsen. Man tycks ha menat att 
man skulle anv\"anda aggressivitet mot v\aa{}ld, en uppenbart paradoxal 
inst\"allning som inte m\aa{}nga f\"orstod sig p\aa{}. \textbf{Charles 
Mansons} rituella mord 1969 med avl\"agsen anknytning till hippier\"orelsen, 
och yippiernas v\aa{}ldsamma f\"orst\"orelselusta, blev f\"or mycket f\"or 
sveriges lena mysproggare.\footnote{ M\aa{}nga har h\"avdat att Manson 
anv\"ande LSD f\"or att hj\"arntv\"atta sin "{}m\"ordararm\'{e}"{}. Leary, som 
var en av v\"arldens fr\"amsta experter p\aa{} LSD kunde inte f\"or sitt liv 
kunde f\"orst\aa{} hur detta g\aa{}tt till. Vid ett tillf\"alle under 1973 
d\aa{} han \aa{}terf\"orts till amerikanskt f\"angelse hamnade han v\"agg i 
v\"agg med Manson och fr\aa{}gade honom om saken. "{}Jag \"ar kristen. Bibeln 
\"ar min manual."{} replikerade Manson.

F\"or ytterligare information om hippies och den nya v\"anstern i Sverige, se 
mina artiklar p\aa{} detta tema i tidningen \textit{Yelah,} oktober 
1998\textit{.}}

En inte alltf\"or ovanlig tanke om vad som h\"ande sen var att proggarna 
skaffade sig jobb och om kv\"allarna satt hemma och tittade p\aa{} TV, l\"arde 
sig att h\aa{}lla k\"aften och vara n\"ojda och hj\"alpa till att bygga 
folkhemmet ist\"allet f\"or att f\"or\"andra v\"arlden utanf\"or Sveriges 
gr\"anser. Eftersom vietnamkriget var \"over b\"orjade n\aa{}gra protestera 
mot k\"arnkraft ist\"allet f\"or mot krig. \"Anda sedan dess dras vi med 
folkr\"orelser som m\aa{}ste ha n\aa{}got att protestera mot f\"or att 
\"overhuvudtaget fungera. Hursomhelst: de v\"arderingar och livsideal som 
fanns inom hippie/yippie-r\"orelsen har till viss del \"overf\"orts till 
cyberpunken.\footnote{Dessa relativt h\aa{}rda ord om svenska hippies vet jag 
inte om jag skulle ha skrivit idag. Den elaka sl\"angen \aa{}t "{}Nej till 
X"{} k\"anns fortfarande ber\"attigad. Eller som Jerry Rubin sa: "{}Folk vill 
vara \textit{f\"or}, inte emot"{}.}

En del skulle s\"akert p\aa{}st\aa{} att hela hippiegrejen dog med 60-talet. 
\"Aven om detta till viss del g\"aller f\"or Sverige, \"ar det en helt annan 
sak med USA, d\"ar konflikten gick mycket djupare och hade stort inflytande 
\"over hur det amerikanska samh\"allet ser ut idag. I USA bottnade dessa 
protester i rasf\"ortryck och politiska f\"orf\"oljelser som vi i Sverige 
aldrig sett maken till. M\aa{}nga medel\aa{}lders amerikaner vet vad det 
inneb\"ar att sl\aa{}ss f\"or medborgerliga r\"attigheter, och att yttrande- 
och r\"orelsefrihet inte \"ar n\aa{}gra sj\"alvklarheter. I och med att USA:s 
st\"orre BBS:er och konferenssystem som \textit{The Well} i San Francisco 
kryllar av gamla hippier och yippier kommer alla Internetanv\"andare f\"orr 
eller senare i kontakt med en hippiekultur som visar s\aa{}v\"al militanta, 
drogliberala som pacifistiska drag, men som framf\"or allt v\"arnar om 
medborgerliga r\"attigheter.

Vad m\aa{}nga europeiska iakttagare av denna kulturform s\"akert missat, \"ar 
den \textit{kritik mot makten}, som d\"oljer sig hos de viktigaste ideologiska 
f\"oretr\"adarna f\"or hippier\"orelsen. Det \"ar framf\"or allt Burroughs och 
Leary som st\aa{}r f\"or denna kritik. Leary har en av de viktigaste 
po\"angerna i sin bok \textit{The Politics of Ecstasy}, d\"ar han menar att 
makten st\"andigt matar medborgarna med l\"attbegripliga budskap f\"or att 
hindra dem fr\aa{}n att ifr\aa{}gas\"atta. Han menar att den kraftiga 
lagstiftningen mot, och f\"ord\"omandet av, psykedeliska droger handlar mer om 
makt \"over m\"anniskans psyke \"an den eventuella farligheten hos drogerna 
sj\"alva.

\section*{Hj\"altar och Skr\"avlare}

En del cyberpunkare, framf\"or allt hackare, vill g\"arna g\"ora sken av att 
de distribuerar ljusskygg information till bland annat \textbf{Greenpeace} (en 
av v\"arldens mest politiskt korrekta organisationer, vilket tydligen kan 
f\aa{} vilket hj\"arta som helsta att sm\"alta), men fr\aa{}gan \"ar hur 
mycket dessa moderna hackare \textit{egentligen} f\"orm\aa{}r; hackare har 
n\"amligen en tendens att utm\aa{}la sig sj\"alva i s\aa{} god dager som 
m\"ojligt och h\"anfaller inte s\"allan \aa{}t rent skryt.

Det \"ar emellertid ett faktum att hackarna i \textbf{Chaos Computer Club} i 
samband med Tjernobylolyckan spridde ut uppgifter om det v\"asttyska 
k\"arnkraftsprogrammet som regeringen sj\"alv inte ville sl\"appa ut. All 
denna information hade man kommit \aa{}t genom att att g\"ora olagligt 
intr\aa{}ng i regeringens databaser. Men var det \textit{r\"att} eller 
\textit{fel?} I laglig mening var det olagligt, men ur moralisk synpunkt? 
J\"amf\"or exempelvis med gr\"avande journalistik som gr\"aver f\"or djupt och 
hamnar p\aa{} fel sida lagen.

Dataintr\aa{}ng f\"or det allm\"annas b\"asta har \"aven skett i Sverige: 
BBS:en \textit{Ausgebombt} i V\"anersborg som fick en del uppm\"arksamhet i 
media, penetrerades och unders\"oktes av en hackare, varefter basens 
inneh\aa{}ll kunde avsl\"ojas. Basen skall f\"orutom den vanliga propagandan, 
knarkrecepten och bombritningarna \"aven ha inneh\aa{}llit grov barn- och 
v\aa{}ldspornografi samt d\"odslistor. Detta hade f\"ormodligen inte kommit 
upp till ytan utan hj\"alpen fr\aa{}n hackaren. (Vem som egentligen lejde 
hackaren \"ar d\"aremot h\"oljt i dunkel, han gjorde det tydligen inte p\aa{} 
eget initiativ. K\"alla: Elvsborgs l\"ans allehanda augusti 1993.) \"Aven de 
andra politiska hackaktioner som n\"amndes i kapitel 4 har dimensioner som 
g\aa{}r ut\"over begreppen lagligt/olagligt och in i den mycket st\"orre 
fr\aa{}gan om r\"att/fel. \"Ar det inte egentligen helt \textit{r\"att} att 
f\"orst\"ora propagandaapparaten f\"or en diktatur?

\"Aven om vi i Sverige kanske inte upplevt s\aa{} m\aa{}nga fall av rena 
cyberpunkaktioner, s\aa{} har en del cyberpunkrelaterade \textit{brott}, d\"ar 
sm\aa{} grupper tekniska ljushuvuden lagt ned massor av arbetstimmar p\aa{} 
att konstruera tekniska hj\"alpmedel f\"or informationsspridning: de 
piratdekodrar f\"or kabel- och satellit-TV som en del hackare tillverkar \"ar 
ett exempel, eller falska telefonkort.

S\aa{}dana hackare t\"anker kanske inte i f\"orsta hand ideologiskt, men man 
kan som sagt ana vissa gemensamma v\"arderingar: Alla satellits\"andningar 
v\"aller ju in \"over oss - men apparaten som beh\"ovs f\"or att 
\textit{tolka} dem vill kabelf\"oretag och TV-stationer bel\"agga med monopol. 
Jag skall allts\aa{} inte f\aa{} bygga en egen hur som helst. Individens 
frihet blir d\aa{} begr\"ansad till f\"orm\aa{}n f\"or stora mediaf\"oretag - 
en ofrihet som kr\"aver sitt uppror. Kanske \"ar det rentav s\aa{} att 
hackarna genom att testa var gr\"anserna g\aa{}r visar f\"or oss att de h\"ar 
gr\"anserna verkligen finns och att det inte bara r\"or sig om en formsak.

En underlig egenskap med dessa hackare \"ar att de i stort sett alltid 
st\aa{}r upp f\"or sina aktioner och inte betraktar sig som traditionella 
brottslingar. N\"ar de grips f\"or sina brott brukar de prata om att 
\textit{hj\"alpa} de drabbade f\"oretagen att hitta sina s\"akerhetsbrister. 
\textit{"{}Vi ville visa att systemet var os\"akert"{}} \"ar en av de 
vanligaste f\"orklaringarna. Vi ser i dem Nietzsches \"overm\"anskliga natur 
som ser det som sin r\"attighet att bryta reglerna f\"or att samh\"allet skall 
ha en chans att utvecklas. En hackare med rent politiska motiv kan givetvis 
\aa{}beropa \"annu h\"ogre syften \"an s\aa{}.

Man m\aa{}ste ocks\aa{} skilja p\aa{} de som bygger piratdekodrar eller 
telefonkort f\"or att \textit{tj\"ana pengar} p\aa{} dem och de som mest g\"or 
det f\"or utmaningens skull, f\"or att befria informationen. Den som 
tillverkar piratdekodrar enbart f\"or att g\"ora sig en hacka p\aa{} 
f\"ors\"aljningen \"ar inte ett dugg b\"attre \"an vanliga egoistiska 
falskmyntare. Men sedan finns det de d\"ar andra - de som bara vill sprida 
informationen, eller som \aa{}tminstone har flera motiv; t~ex ett brinnande 
intresse f\"or teknik, en jakt p\aa{} sp\"anning, en fascination. Hackarens 
rebellr\"orelse \"ar f\"odd - informationen skall vara tillg\"anglig f\"or 
alla; man s\"ager till och med att den har en inneboende l\"angtan efter 
frihet: \textbf{Information WANTS to be free!}\footnote{Uttrycket \"ar myntat 
av \textbf{Stewart Brand}, grundaren av BBS:en \textit{The Well} som n\"amndes 
tidigare. Den ursprungliga lydelsen \"ar: "{}Information wants to be free -- 
because it is now so easy to copy and distribute casually -- and information 
wants to be expensive -- because in an Information Age, nothing is so valuable 
as the right information at the right time."{} Inneb\"orden av uttrycket \"ar 
att information tycks leva ett eget, \"overm\"anskligt liv: hemligheter tycks 
avsl\"oja sig sj\"alva.}

N\"ar man ser hackarna ur det h\"ar perspektivet, att de f\"ors\"oker 
f\"ormedla information och rent av p\aa{}st\aa{}r att den inte kan \"agas, 
precis som \textbf{Sitting Bull} en g\aa{}ng p\aa{}stod att land inte kunde 
\"agas, och pengar inte gick att \"ata, b\"orjar man kanske f\"orst\aa{} var 
det sunda ligger i hackarnas cyberpunkideologi. Information - och p\aa{} ett 
s\"att \textit{\"ar} allt information - kan inte \"agas. Inte heller land, 
arbetskraft eller kapital. Ideologiskt \"ar det inte mycket nytt, bara ett 
nytt syns\"att.

Hackarnas ideologi syftar inte till att skapa n\aa{}gon teknokrati d\"ar de 
st\"orsta genierna h\"arskar. Den vittnar bara \"an en g\aa{}ng om individens 
l\"angtan efter befrielse fr\aa{}n maskineriet - och en djupt liggande 
humanism. Vi omges av ett system av regler som begr\"ansar v\aa{}rt handlande 
p\aa{} ett ibland ganska absurt s\"att. Hackarna visar p\aa{} att systemet 
existerar och att det varken \"ar s\"akert eller of\"or\"anderligt. Kanske 
\"ar det en form av anarkism, kanske \"ar det bara n\aa{}gon djupt liggande 
l\"angtan efter frihet, n\aa{}got inneboende i den m\"anskliga naturen, som 
tittar fram. Ett fr\"o till en ideologi som givetvis \"ar ett enormt hot mot 
de v\"arderingar och ekonomiska system som h\aa{}ller samman v\aa{}rt 
samh\"alle.

Bland cyberpunkinspirerade aktionsgrupper m\"arks \"aven 
\textit{cypherpunkarna} (kallas ocks\aa{} \textit{kryptoanarkister}). Den 
lustiga \"andringen i stavningen \"ar inte slumpm\"assig utan anspelar p\aa{} 
det amerikanska ordet f\"or chiffer = \textit{cipher}. Till viss del 
\aa{}terknyter det kanske ocks\aa{} till de tidigare n\"amnda phreakarna, som 
i bland ans\aa{}g att teletrafiken borde vara gratis, och utforskandet av 
telefonsystemet till\aa{}tet. (Telefoni \"ar ju ocks\aa{} informationsutbyte.) 
Cypherpunkarna \"ar mest intresserade av kryptering och har framf\"or allt 
gjort sig k\"anda f\"or att distribuera programmet \textit{PGP (Pretty Good 
Privacy)}, ett \textit{krypteringsprogram} som kodar data s\aa{} att inte ens 
den amerikanska s\"akerhetstj\"ansten kan dechiffrera den. Den politiska 
makten fr\aa{}ntas d\"armed den sista m\"ojligheten att fullt ut kontrollera 
vad f\"or slags information som sprider sig i datan\"atverken, vilket ju \"ar 
precis vad cyberpunkarna vill uppn\aa{}. Bland dessa handlingskraftiga 
cypherpunkare m\"arks bland annat \textbf{Eric Hughes} som drivit fr\aa{}gorna 
p\aa{} Internet, och de hackare som f\"or full maskin nu producerar programmet 
\textit{GPG (GNU Privacy Guard)}, en fri kryptoprogramvara.

Cypherpunkarna f\"orsvarar ocks\aa{} r\"atten till anonymitet p\aa{} 
n\"atverken. Man har satt upp ett flertal anonymiseringsservrar som 
anonymiserar meddelanden, f\"ordr\"ojer dem, krypterar dem och skickar den 
kors och tv\"ars \"over jordklotet f\"or att fullt\"andigt om\"ojligg\"ora all 
sp\aa{}rning. Deras politiska f\"orbilder finns, liksom inom flera delar av 
cyberpunken, i den amerikanska \textit{libertarianismen}.

\section*{Ideologiskt Arv}

Om vi ger oss p\aa{} att f\"ors\"oka analysera vad cyberpunkideologi 
egentligen \"ar kan vi b\"orja med libertarianismen. Detta \"ar en radikal 
nyliberal ideologi som fordrar maximal frihet \aa{}t individen, och st\"aller 
individens r\"att att t\"anka, tala eller konspirera (om hon s\aa{} \"onskar) 
i centrum. De menar att det moderna samh\"allet alltf\"or mycket begr\"ansar 
individens frihet. En tongivande filosof \"ar \textbf{Robert Nozick}, och 
medlemmarna i det amerikanska libertarianistiska partiet best\aa{}r mest av 
gn\"alliga sm\aa{}f\"oretagare. (Eller \textit{urbaniserade sm\aa{}borgare} om 
vi skall vara formella.) I Sverige \"ar nyliberalerna i allm\"anhet yngre, med 
anknytning till \textit{Frihetsfronten} elle \textit{Fria Moderata 
Studentf\"orbundet}, som i praktiken fungerar som ett slags id\'{e}farmer 
f\"or Moderata Samlingspartiet. En annan filosofi som \"ar mycket popul\"ar 
bland nyliberaler \"ar f\"orfattarinnan \textbf{Ayn Rands} 
\textit{objektivism}\footnote{Denna filosofi \"ar inte accepterad i n\aa{}gra 
st\"orre kretsar, snarare \"ar Ayn Rand en husgud f\"or nyliberaler. Robert 
Nozick \"ar d\"aremot en respekterad akademiker. Objektivismen har 
misst\"ankts f\"or att vara en politisk sekt i stil med UFF eller Offensiv. 
Jag har behandlat historien om Ayn Rand och objektivismen samt dess relation 
till nyliberalismen i en artikel med titeln \textit{F\"orsvaret av 
kapitalismen} i tidningen Yelah \#6 1998.} som egentligen var fr\"oet till 
hela den nyliberala tankeriktningen.

Det individcentrerade t\"ankandet inom nyliberalismen har haft avg\"orande 
inflytande p\aa{} cyberpunken som ideologi. Den mest markanta skillnaden \"ar 
att medan nyliberalismen ser det kapitalistiska systemet som ett neutralt 
instrument att befria individen fr\aa{}n massans kontroll (arbeta och 
konsumera s\aa{} blir du lycklig utan staten), struntar cyberpunken totalt i 
det kapitalistiska systemet. Cyberpunken bortser i stort sett helt fr\aa{}n de 
materiella friheterna och \"agnar sig \aa{}t de mentala. Som verktyg f\"or att 
befria m\"anniskans sj\"al ser man informationstekniken, vad som befriar henne 
materiellt \"ar mindre intressant. Till skillnad fr\aa{}n nyliberalerna anser 
cyberpunkarna att f\"oretag \"ar farliga maktfaktorer som lika v\"al som 
staten kan f\aa{} f\"or sig att begr\"ansa medborgarnas frihet, oavsett 
samh\"allsskicket i \"ovrigt.

I \"ovrigt kan man m\"arka starka influenser fr\aa{}n \textit{anarkismen}, 
speciellt bland hackare och \textit{teknokrater} (som jag skall ta upp l\"agre 
fram).\textit{ Hands-on imperativet} f\aa{}r s\"agas vara h\"amtat fr\aa{}n 
anarkismen; att man inte skall acceptera auktorit\"ara gr\"anser f\"or sitt 
handlingsrum. Hos hackarna \"ar detta knutet till sammanslutningar av fria 
m\"anniskor i den anda som beskrivs av anarkistiska t\"ankare som Max Stirner, 
Pierre-Joseph Proudhon, Michail Bakunin eller Peter Kropotkin. J\"amf\"or till 
exempel de sm\aa{} grupperna p\aa{} h\"ogskolorna, \textit{Scenen} bland 
hemdatorentusiasterna och de fria diskussionsgrupperna p\aa{} Internet; 
likheten \"ar sl\aa{}ende med de fria grupper i samverkan som Kropotkin 
f\"orespr\aa{}kade. Regeringar, f\"oretag och enorma hierarkiska 
organisationer st\aa{}r i bj\"art kontrast till detta.

\textit{Att all information borde vara fri} \"ar ett n\"astan rent 
socialistiskt inslag i cyberpunken, om man med detta menar att det \"ar fel 
att bygga murar kring kunskap eller att tj\"ana pengar p\aa{} information. Om 
man avser tryckfrihet, \"ar mottot grundl\"aggande inom s\aa{}v\"al 
liberalismen som reformsocialismen. \textit{Tillg\aa{}ngen till datorer, eller 
vad som helst som kan l\"ara dig n\aa{}got om hur v\"arlden fungerar borde 
vara obegr\"ansad och total} - ocks\aa{} detta \"ar ett mycket socialistiskt 
motto. Det inneb\"ar (som jag ser det) \"aven att det borde vara 
skattefinansierat och d\"armed gratis att telefonera.

Redan efter dessa inledande exempel ser vi tydligt det kluvna ideologiska 
arvet inom cyberpunken. Den \"ar i stora delar of\"orenlig med vanliga 
ideologier, samtidigt som den \"ar anpassningsbar eftersom den bara 
intresserar sig f\"or information.

Om vi j\"amf\"or med \textbf{Karl Marx} samh\"allsteorier ser vi tydliga 
likheter. Marx menade att ett samh\"alles ekonomi utgick fr\aa{}n de som 
gjorde \textit{arbetet}: I antikens Grekland var det slavarna, under 
medeltiden b\"onderna och de livegna och i industrisamh\"allet arbetarna 
(prolet\"arerna). Genom att detta organiserades i ett kapitalistiskt system 
f\"odde de l\"agre klasserna de \"overliggande. Innan vi kan f\"orst\aa{} vad 
som menas med detta m\aa{}ste vi genomsk\aa{}da myten om arbetaren: vi har 
lite var till mans bilden av en arbetare som den som utf\"or tungt och slitigt 
jobb f\"or taskig l\"on. Detta m\aa{} ha st\"amt bra in p\aa{} 
industrisamh\"allet, men \"ar mindre till\"ampligt p\aa{} 
informationssamh\"allet.

Arbetaren \"ar och f\"orblir den som hamnar \textit{i botten p\aa{} 
maktpyramiden}, och som genom ett subtilt m\"onster av sociala 
f\"orh\aa{}llningsregler och inrutade arbetsuppgifter i m\"ojligaste m\aa{}n 
h\aa{}lls borta fr\aa{}n allt avancemang upp\aa{}t. I v\aa{}r 
marknadseknomiska bild av v\"arlden har vi n\"ara nog b\"orjat betrakta det 
som en naturlag att hierarkier d\"ar de undre f\"oder de \"overliggande alltid 
uppst\aa{}r och alltid \textit{m\aa{}ste} existera, och p\aa{} det viset 
uppr\"atth\aa{}lls systemet fr\aa{}n generation till generation. Pragmatiker 
inser att s\aa{} inte beh\"over vara fallet, men l\aa{}t oss f\"or ett 
\"ogonblick utg\aa{} fr\aa{}n att teorin om att maktpyramiden \"ar solid och 
kommer att finnas kvar \"annu ett tag in i framtiden.

Om vi nu applicerar detta p\aa{} ett informationssamh\"alle, var hamnar vi 
d\aa{}? Jo, \textit{arbetet} utf\"ors av terminalslavar, programmerare 
(popul\"art ben\"amnda \textit{IT-prolet\"arer}) och andra som f\"orm\aa{}s 
jobba h\aa{}rt med datorerna medan bourgeosin\footnote{Jag citerar Engels ur 
en kommentar till \textit{Kommunistiska Manifestet}: "{}Med bourgeoisi avses 
de moderna kapitalisternas klass, som \"ar \"agare till de samh\"alleliga 
produktionsmedlen och exploaterar l\"onearbete."{} Som jag ser det existerar 
en s\aa{}dan klass \"annu idag.} (\"overklassen och den \"ovre medelklassen) 
sk\"oter alla de slicka och roliga jobben, samt h\aa{}var in de grova 
st\aa{}larna. F\"or att skydda sina investeringar m\aa{}ste bourgeoisin bygga 
murar runt sin information och skydda den fr\aa{}n att hamna under arbetarnas 
kontroll. De informationssystem som byggs nuf\"ortiden \aa{}terspeglar detta 
f\"orh\aa{}llande: e-postkryptering inom f\"oretag utformas s\aa{}, att 
\"overodnade vid behov kan l\"asa underordnades post, men inte tv\"artom, 
\textit{Data Warehousing} (ett buzzword inom IT-branchen) g\aa{}r ut p\aa{} 
att sammanst\"alla information om medarbetarnas arbete som sedan bara delges 
beslutsfattarna. De som arbetar p\aa{} en l\"agre niv\aa{} i en organisation 
f\"orv\"antas bara ha kunskap om sin sitt begr\"ansade arbetsf\"alt, medan de 
som jobbar h\"ogre upp ensamma har r\"att till \"overblicken. Hierarkin har 
implementerats i form av datorprogram. Att i ett s\aa{}dant l\"age fordra 
informationens frihet m\aa{}ste betraktas som synnerligen socialistiskt. Att 
piratkopiera dataprogram i stor skala, hacka sig in i maktens datorsystem osv, 
blir en potentiell revolution.

D\"ar arbetarna tidigare lurades bort fr\aa{}n sin insikt om hur v\"arlden 
egentligen fungerar med hj\"alp av religion, luras dagens bourgeoisi med 
sp\"oken som \textit{marknaden} och \textit{nationalekonomin}. (Tidigare 
betonade man \"aven moral och r\"attsk\"ansla, n\aa{}got som fallit platt till 
marken efter att det sena 80-talet visade att bourgeoisin i princip saknade 
s\aa{}dant sj\"alv.)

Slutligen har vi speciellt bland de illegala hackarna som jag n\"amnt, ett 
starkt inflytande fr\aa{}n \textbf{Nietzsche} med tankar om att ett felaktigt 
system m\aa{}ste rivas ned innan ett nytt (hos Nietzsche kallat 
\textit{\"overm\"anniskan}) kan byggas. Detta inflytande \"ar s\aa{} starkt 
att cyberpunkare ibland kallas \textit{Tekno-Nihilister}, vilket dock \"ar en 
grov generalisering. Med Nietzsche i ryggen kan hackarna motivera sig f\"or 
att riva ned s\"akerhetsbarri\"arer inom s\aa{}v\"al telefon- samt datan\"at 
f\"or att p\aa{} s\aa{} vis vidareutveckla tekniken och d\"armed hela 
informationssamh\"allet. De menar att de sjuka delarna av systemen m\aa{}ste 
f\"orst\"oras f\"or att m\"ojligg\"ora ett livsv\"ardigt 
informationssamh\"alle. Dessa tankar kan man rent allm\"ant inte f\"orneka; 
det \"ar uppenbart att s\"akerhetsrutinerna har blivit b\"attre delvis 
\textit{tack vare} hackare, och att samh\"allet d\"arigenom skyddats mot 
t\"ankbara angrepp fr\aa{}n organiserad brottslighet som exempelvis maffior. 
Svenska f\"oretag har vid flera tillf\"allen informellt anv\"ant sig av 
hackare f\"or att utveckla sina s\"akerhetssystem. Jag skall l\"angre fram 
visa att polisen och milit\"aren g\"or detsamma.

\begin{quotation}

\textit{"{}Du kom dem n\"ara och gick dem f\"orbi: det 
f\"orl\aa{}ter de dig aldrig.} (...) \textit{De korsf\"aster g\"arna den som 
uppfinner sin egen dygd."{}}

(Ur: \textit{S\aa{}lunda talade Zarathustra} av \textbf{Friedrich Nietzsche})

\textit{"{}Ja, jag \"ar en brottsling. Mitt brott \"ar nyfikenhet. Mitt brott 
\"ar att jag d\"omer folk efter vad de s\"ager och t\"anker, inte efter vad de 
ser ut att vara. Mitt brott \"ar att jag \"ar smartare \"an er, n\aa{}got ni 
aldrig kommer att f\"orl\aa{}ta mig."{}}

(Ur: \textit{Phrack} \#7, \textit{The Conscience of a Hacker} av \textbf{The 
Mentor})

\end{quotation}

\noindent{}En rolig vinkling p\aa{} det hela \"ar att medan socialismen 
fordrar frihet \aa{}t produktionsmedlen (fabrikerna till folket), och 
liberalismen fordrar frihet \aa{}t tanken (tryckfrihet) blir detta i 
informationssamh\"allet i princip en och samma sak. Cyberpunkarna kr\"aver 
frihet \aa{}t informationen. John Locke, en liberal f\"oreg\aa{}ngst\"ankare, 
ans\aa{}g i princip att privat egendom \"ar en del av den naturliga 
v\"arldsordningen. Det vet vi numera att det inte \"ar. I sj\"alva verket har 
vi m\"anniskor kommit \"overens om att det skall finnas n\aa{}got som heter 
privat egendom, och de flesta av oss g\"or denna \"overenskommelse utan att vi 
vet om det. Informationstekniken tar upp medvetandet om s\aa{}dana 
konventioner p\aa{} ett pinsamt p\aa{}tagligt plan.

Ett exempel p\aa{} detta \"ar kontroversen med Scientologikyrkan som blossat 
upp p\aa{} Internet. En avhoppare fr\aa{}n r\"orelsen publicerade 
scientologernas heligaste och hemligaste dokument elektroniskt och 
tillg\"angligt f\"or alla. Scientologerna blev inte glada, och har lyckats 
tjata p\aa{} (och hota) de systemansvariga s\aa{} att de tagit bort dokumenten 
som de betraktar som sin intellektuella egendom. Vilket skall g\aa{} f\"orst i 
ett s\aa{}dant fall? Yttrandefrihet och offentlighet eller copyright? (Inte 
f\"or att scientologernas papper har s\aa{} h\"ogt intellektuellt v\"arde, men 
\"and\aa{} -- det \"ar en principsak.)

Under 1997--98 kom stockholmaren Zenon Panoussis avsiktligt p\aa{} 
kollisionskurs med Scientlogerna r\"orande detta, s\aa{} han publicerade de 
hemliga dokumenten som av Scientologerna kallades \textit{OT:s}, vilket var 
kurshandledningar som f\"orde upp den aspirerande scientologen till 
hierarkiniv\aa{}n Operating Thetan, vilket \"ar den h\"ogsta kasten inom 
scientologin. Senare fick han \"aven tillg\aa{}ng till \textit{de 
superhemliga} dokumenten, sk \textit{NOT:s} (New Era Dianetics for Operating 
Thetans) vilket var den moderna varianten av kurshandledningen och kunde 
f\"ora upp medlemmarna p\aa{} de h\"ogsta niv\aa{}erna \textit{inom} den 
h\"ogsta kasten. Dokumenten hade redan varit p\aa{} drift bland avhoppare i 
flera \aa{}r, men i och med Internet har de spridits explosionsartat. 
Panoussis postade dem till nyhetsgrupper, lade upp dem p\aa{} websidor och 
skickade dem med e-post till den som s\aa{} \"onskade. Sedan skrev han ut 
kopior p\aa{} papper och l\"amnade kopior till riksdagen, regeringen och 
justitiekanslern, vilket innebar att dokumenten blev offentlig handling och 
kunde kopieras av vem som helst. M\aa{}nga jurister har menat att detta \"ar 
ett of\"orsvarligt f\"orfarande, eftersom offentlighetsprincipen inte skrevs 
med avsikten att man med den skulle kunna "{}tv\aa{}ngsoffentligg\"ora"{} 
hemliga eller copyrightskyddade handlingar. Men man m\aa{}ste \aa{}terigen 
fr\aa{}ga sig: \"ar detta en fr\aa{}ga om vad som \"ar \textit{lagligt} och 
\textit{olagligt} eller \"ar det en fr\aa{}ga om vad som \"ar \textit{r\"att} 
och \textit{fel}?

Vad vill egentligen cyberpunkarna? De vill ha maximal frihet \aa{}t individen, 
samtidigt som de vill ha en otroligt stark stat som kan garantera fria 
kommunikationer. \"Ar inte detta bara att plocka de godaste bitarna ur 
n\aa{}gra befintliga ideologier och konstruera ett stort populistiskt system? 
Nej, att betrakta cyberpunken p\aa{} det viset \"ar att \aa{}terigen 
till\"ampa samma m\aa{}ttstock som anv\"ants f\"or alla andra ideologier. 
Cyberpunken saknar n\"amligen en klart utm\"onstrad utopi. Den \textit{\"ar} 
ingen genuin ideologi, snarare ett s\"att att betrakta v\"arlden. Den 
allm\"anna inst\"allningen till hur problem skall l\"osas \"ar \textit{"{}som 
det verkar b\"ast"{}}. Att diskutera i termer av praktiska \aa{}tg\"arder \"ar 
t\"amligen ointressant. Alla \aa{}tg\"arder \"ar i praktiken kompromisser 
mellan individens frihet och massans trygghet.

I cyberpunkens natur ligger av tradition en vilja att bryta sig ur dessa 
begreppssytem. Det \"ar l\"att att missf\"orst\aa{} en cyberpunkare och 
b\"orja diskutera begrepp som ligger p\aa{} ett helt annat plan. Man m\aa{}ste 
h\"ar bet\"anka att en cyberpunkare \textit{inte} accepterar alla 
v\"arderingar som vi \"ar s\aa{} vana vid att vi betraktar dem som 
sj\"alvklara. Du skulle t~ex kunna fr\aa{}ga en cyberpunkare hur hon/han 
st\"aller sig till att politiker kan h\"oja sina egna l\"oner. Han/hon h\"ojer 
kanske p\aa{} \"ogonbrynen och fr\aa{}gar: \textit{"{}hur kan du acceptera att 
det finns n\aa{}got som kallas 'l\"oner' ?"{}}

En s\aa{}dan motfr\aa{}ga \"ar n\"astan tabu, och s\aa{} sv\aa{}r att ta 
\aa{}t sig att man g\"arna betraktar personen som enbart dum i huvudet. 
Likv\"al finns det, som du nu har f\"orst\aa{}tt, en tydlig tankeg\aa{}ng 
bakom. (Med ett ord skulle man kunna s\"aga att cyberpunken inneh\aa{}ller 
\textit{metafilosofiska inslag}, men det \"ar nog inte alla som f\"orst\aa{}r 
vad jag menar om jag skriver det.)

Det mest skr\"ammande med cyberpunkare \"ar kanske just detta att de betraktar 
m\"anskligheten med en sorts ironisk distans; de ser att m\"anniskorna \"ar 
slavar under ett gigantiskt informationssystem, och samtidigt vet de hur 
l\"att det \"ar att manipulera information. F\"or en cyberpunkare \"ar en rik 
m\"anniska inget annat \"an en hyfsad hackare som lyckats manipulera 
informationsfl\"odena till sin egen f\"ordel. D\aa{} grundtesen inom 
cyberpunkideologi \"ar att ingen information kan \"agas, kan ingen m\"anniska 
heller vara "{}rik"{}. Rikedom blir f\"or individen bara en fr\aa{}ga om att 
manipulera information s\aa{} att andra accepterar att hon/han \textit{\"ar} 
rik.

\section*{Cyberpunk i Sverige}

Cyberpunken, fr\"amst hackaretiken och medborgarr\"attsr\"orelsen, har funnits 
l\"ange i Sverige. Att hackaretiken f\aa{}tt s\aa{}dan bred spridning bland 
hackare och andra dataintresserade ungdomar i Sverige beror i princip endast 
p\aa{} en enda man - chefredakt\"oren f\"or hemdatortidningen 
\textit{Datormagazin}: \textbf{Christer Rindeblad}. Tidningen, som n\"armast 
var en \textit{bibel} f\"or alla hemdatorintresserade ungdomar under senare 
delen av 80-talet, publicerade under 1987 en artikelserie om hackarnas 
ursprung, f\"orfattad av Rindeblad sj\"alv. I \#7 1987 publicerade man f\"or 
f\"orsta g\aa{}ngen hackaretikens motton p\aa{} svenska, och i artiklarna i 
\"ovrigt kan man tydligt sp\aa{}ra ett starkt inflytande fr\aa{}n denna etik. 
Man var \"oppen f\"or diskussion p\aa{} ins\"andarsidorna och uttryckte vid 
ett flertal tillf\"allen sin st\aa{}ndpunkt att kompiskopiering inte \"ar 
s\aa{} farligt j\"amf\"ort med organiserad piratverksamhet.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Om sanningen skall fram har nog de flesta av oss 
piratkopior i v\aa{}ra diskettl\aa{}dor.} (...) \textit{Visst kan man 
moralisera \"over detta, men det hj\"alper f\"oga. Fr\aa{}gan \"ar om det 
g\aa{}r att stoppa kompiskopieringen. En del branchfolk anser tom att denna 
typ av piratkopiering vitaliserar branchen. Piratkopiorna \"ar en form av 
reklam. De riktigt bra programmen s\"aljs \"and\aa{} d\"arf\"or att folk vill 
ha originalet med en riktig manual.} (...)\textit{ St\"orsta hotet kommer 
fr\aa{}n de professionella programpiraterna."{}}

(\textbf{Christer Rindeblad} i \textit{Datormagazin} \#7 1987, ledarsidan.)

\end{quotation}

\noindent{}Christer, som sj\"alv \"ar gammal hackare, m\aa{}ste ha f\aa{}tt 
utst\aa{} mycket ovett fr\aa{}n databranchen efter s\aa{}dana h\"ar 
uttalanden. Den officiella attityden fr\aa{}n mjukvaruj\"attarna \"ar 
benh\aa{}rt auktorit\"ar och menar att all kopiering av mjukvara inte bara 
\"ar f\"orbjuden, utan ocks\aa{} skadlig f\"or branchen. (I praktiken struntar 
man i alla fall som r\"or kopiering i mindre skala.) Under ett tag var 
tidningen Datormagazin ovanligt uppk\"aftig trots att den i princip satt i 
kn\"at p\aa{} mjukvarubranchen. Senare tonade man ner hackarattityden. Numera 
\"ar tidningen nedlagd.

En del h\"ogskolef\"oreningar, framf\"or allt \textbf{Lysator} vid 
Link\"opings tekniska h\"ogskola (som \"ar k\"and f\"or att dyrka 60-talets 
hackarideal) \"ar ibland inne p\aa{} cyberpunksp\aa{}ret. F\"or det mesta \"ar 
det dock en smula vinklat av medlemmarnas egna politiska id\'{e}er. S\aa{}dana 
dataf\"oreningar \"ar ocks\aa{} av tradition r\"adda f\"or att alltf\"or 
mycket st\"ota sig med etablissemanget och h\aa{}ller sig till lite lagom 
harml\"osa politiska grupperingar som \textbf{EFF}, \textbf{Free Software 
Foundation} (se n\"asta kapitel) och \textbf{League for Programming Freedom}. 
(Detta b\"orjade redan p\aa{} MIT d\aa{} h\"ogskolehackarna l\aa{}ste in sig 
p\aa{} institutionen medan hippierna stod utanf\"or och demonstrerade mot 
Vietnamkriget.) De underjordiska hackarna som inte beh\"over vara r\"adda om 
yrkesheder och status \"ar betydligt mer radikala. M\aa{}nga h\"ogskolehackare 
har dock goda kontakter med, och sympatiserar med de underjordiska hackarna.

Det kontroversiella (och l\"asv\"arda) svenska fanzinet \textit{Flashback} har 
ibland lite grand av cyberpunkkarakt\"ar; bland annat publicerar man 
intervjuer med udda artister och politiskt om\"ojliga personer som Albert 
Hoffman och Timothy Leary, listor med namn och address p\aa{} m\"anniskor som 
beg\aa{}tt brott etc. Huvudsakligen intresserar man sig dock mest f\"or 
allm\"anna tryckfrihetsfr\aa{}gor typ filmcensur, och publicerar material som 
andra medier helst inte vill befatta sig med; ungef\"ar som \textit{Folket i 
Bild / Kulturfront} -- fast helt utan moralisk urskiljning, och l\aa{}ngt 
mindre politisk. Om det retar n\aa{}gon -- tryck det i s\aa{} fall.

Denna tidning har ocks\aa{} en djupt ideologisk klangbotten: det \"ar, 
f\"orv\aa{}nande nog, ett medium som kritiserar media. Flashback plockar fram 
all den information som etablerade massmedia undviker eller sorterar bort, 
helt enkelt d\"arf\"or att det \"ar \textit{f\"or} kontroversiellt, 
\textit{f\"or} osmakligt, och \textit{f\"or} politiskt inkorrekt. Flashback 
visar, kort sagt, att \"aven den tredje statsmakten ljuger f\"or oss. 
Exempelvis tryckte man en lista \"over vilka tidningar som uppbar presst\"od, 
och hur mycket. Detta \"ar n\"astan \textit{tabu} i etablerade tidningar. Det 
vore att kritiskt granska sin egen branch, att exponera sina egna privilegier 
och visa vilken ekonomisk makt media i sj\"alva verket har.

N\"ar Flashback den 25 juni 1996 startade ett elektroniskt nyhetsbrev, 
\textit{Flashback News Agency}, gick det ut till ett drygt 20-tal personer 
(varav undertecknad var en). Nu, 1999 har det \"over 80.000 prenumeranter och 
\"ar utan tvekan sveriges st\"orsta elektroniska nyhetsbrev. Flashback News 
Agency \"ar unikt i v\"arlden p\aa{} detta vis, ingen annanstans finns ett 
s\aa{} stort och etablerat undergroundmedia. Denna expansion har ocks\aa{} 
p\aa{}verkat tidningens tidigare profil -- fr\aa{}n att fr\aa{}n b\"orjan ha 
varit en undergroundtidning i st\"orsta allm\"anhet, som nu breddats till att 
omfatta i princip all undergroundkultur som t\"ankas kan, den har b\"attre 
informat\"orer i alla vinklar och vr\aa{}r av det svenska samh\"allet, 
kvaliteten p\aa{} spr\aa{}ket och inneh\aa{}llet har \"okat, och 
chefredakt\"or Jan Axelsson (som \"ar synonym med tidningens redaktionspolicy) 
g\"or en viss, om \"an ytterst begr\"ansad, moralisk bed\"omning av 
materialet.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Att skriva om olika undergroundr\"orelser och 
subkulturer, men samtidigt ta avst\aa{}nd fr\aa{}n t~ex nazism skulle enbart 
inneb\"ara att v\aa{}r bevakning blev s\"amre, mer tr\aa{}ngsynt och 
avsev\"art mer begr\"ansad. Det finns redan m\"angder av politiskt korrekta 
tidningar..."{}}

(\textbf{Jan Axelsson}, redakt\"or f\"or \textit{Flashback} ur 
\textit{Flashback \#3} 1995)

\end{quotation}

\noindent{}Huvuddraget i just cyberpunkideologi \"ar att man f\"orespr\aa{}kar 
\textit{kopiering} av dataprogram samt litter\"ara och visuella alster, dvs 
att man \"ar \textit{mot} copyright - att information inte kan och inte b\"or 
\"agas.

Cyberpunkarna liksom nyliberalerna och st\"orre delen av anarkisterna anser 
att det inte finns "{}farlig"{} information -- bara farliga m\"anniskor. Att 
som i Sverige censurera filmer f\"or vuxna m\"anniskor ses som ett f\"orakt av 
den m\"anskliga intelligensen. Vad har auktoriteterna som klipper filmerna som 
inte m\"anniskor i gemen har? Vad g\"or dem b\"attre? Det finns bara ett 
vettigt svar p\aa{} den fr\aa{}gan: \textit{V\"arderingar}. Cyberpunkaren har 
sina egna v\"arderingar, och t\"anker inte tumma p\aa{} dem. Alla 
restriktioner av information \"ar av ondo och syftar bara till att bevara 
samh\"allet s\aa{} som det alltid varit, en form av statsfinansierad 
tankekontroll. I det h\"ar avseendet \"ar cyberpunken kraftigt influerad av 
den samh\"allssyn som William Burroughs framf\"or i sina b\"ocker, om den 
lilla m\"anniskan som insydd i ett maskineri som andra m\"anniskor \"ar roade 
av att kontrollera. Den yttersta spetsen mot m\"anniskans integritet i detta 
maskineri blir givetvis censuren.

Cyberpunkaren fr\aa{}gar sig: Varf\"or f\aa{}r jag inte se oklippta filmer? 
Varf\"or f\aa{}r jag inte \"aga bombrecept och steg-f\"or-steg anvisningar 
p\aa{} hur man tillverkar LSD? Varf\"or? Litar inte samh\"allet p\aa{} mitt 
omd\"ome? Om jag inte kan bed\"oma vad som \"ar bra eller d\aa{}ligt f\"or min 
och andras h\"alsa, kan d\aa{} samh\"allet lita p\aa{} mitt omd\"ome n\"ar det 
g\"aller politiska ideologier? Varf\"or inte f\"orbjuda farliga politiska 
b\"ocker av Adolf Hitler, IRA, Timothy Leary och Jerry Rubin? Eller konstiga 
kvasireligi\"osa skrifter av Hans Scheike? Varf\"or inte f\"orbjuda allt som 
kan g\"ora medborgare uppk\"aftiga mot myndigheter, och all kritisk granskning 
\"over huvud taget? Varf\"or inte ta bort offentlighetsprincipen? Varf\"or 
inte inf\"ora obligatoriska drog- och psyktester f\"or alla medborgare med 
j\"amna mellanrum, s\aa{} att vi hittar alla missbrukare med en g\aa{}ng? 
Varf\"or lita p\aa{} n\aa{}gon alls?

Problemet med datorer och tryckfrihet \"ar en spr\"angfr\aa{}ga. Tryckfrihet 
var fr\aa{}n b\"orjan t\"ankt att motverka politisk censur. I och med 
liberalismens int\aa{}g med Locke och Voltaire p\aa{} 1700-talet ans\aa{}gs 
detta s\aa{} viktigt att Sverige som andra land i v\"arlden avskaffade 
censuren. I tryckfrihetsf\"orordningen \aa{}r 1766 ville man fr\"amst v\"arna 
om folkbildningen och hade inte en tanke p\aa{} de problem med bilder, filmer, 
elektroniska media och tecknade serier som skulle dyka upp i v\aa{}r tid. 
\textit{Men} m\aa{}nga av censurens f\"orsvarare ville redan d\aa{} v\"arna om 
"{}den goda smaken"{}. Intresse av bombtillverkning, narkotikaframst\"allning 
eller sexuella perversioner kan knappast kallas f\"or god smak. D\"arf\"or 
f\"orordar man censur. \textit{Damer utan kl\"ader b\"or man inte titta 
p\aa{}...}\footnote{Cornelis Vreeswijk, \textit{Censurvisan}} 

\"And\aa{} m\aa{}ste man nu fr\aa{}ga sig: Vad \"ar det vi skall ha 
tryckfriheten till? Och vad skulle censuren vara bra f\"or? Om det nu finns 
m\"anniskor som f\"orsvarar dessa dokuments existensber\"attigande, vad \"ar 
det d\aa{} som driver dem? Med ett idiotiskt bakv\"ant resonemang skulle man 
givetvis kunna s\"aga att de m\aa{}ste vara terrorister, narkomaner eller 
"{}fula gubbar"{}. Men kanske \"ar det inte dokumenten i sig som intresserar 
f\"orsvararna, utan snarare dokumentens \textit{blotta existens?} Att all 
information \"ar lika mycket v\"ard och att vi inte har r\"att att kollektivt 
s\"atta oss till doms \"over den. Spridandet av dylika dokument skulle 
allts\aa{} kunna vara en \textit{politisk aktion}, \"aven om det \"ar ett 
brott.

Detta s\"atter saken i ett helt nytt ljus. Det finns allts\aa{} en politisk 
vilja som utg\aa{}r fr\aa{}n information som ett centralt begrepp f\"or 
m\"anniskans tillvaro. Genom att inta information formas v\aa{}ra 
personligheter, och myndigheterna vill genom censuren styra v\aa{}r r\"att att 
forma v\aa{}ra egna personligheter som vi sj\"alva vill. Det har inte l\"angre 
med f\"ordelandet av resurser och andra politiskt-ekonomiska m\aa{}l att 
g\"ora; det h\"ar handlar om makten \"over det egna psyket. En viss likhet med 
tankeg\aa{}ngarna hos \textbf{Noam Chomsky} kan sk\"onjas h\"ar: medierna som 
en fabrik \"agd av stat och n\"aringsliv som skall "{}fabricera samtycke"{} 
bland medborgarna.

Antag att jag l\"aste ett antal dokument om narkotikaframst\"allning i 
n\aa{}gon underjordisk databas. Om jag kunde dessa saker utantill, och 
regeringen kunde ingripa i mitt huvud, skulle de d\aa{} g\"ora det, f\"or att 
\aa{}terst\"alla ordningen? \"Ar vissa tankar "{}f\"orbjudna"{}?

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Det finns alldeles f\"or mycket respekt f\"or 
myndigheter i samh\"allet, det m\"arker jag inte minst i mitt jobb. Det 
beh\"ovs mer civil olydnad, det \"ar ingen st\"orre skada om man i databaserna 
diskuterar hur man ska lura en telefonv\"axel att bara debitera 23 \"ore 
ist\"allet f\"or 13:23. Inte heller \"ar det s\"arskilt allvarligt att 
f\"ormedla hur man g\"or dynamit och krut."{}}

(\textbf{Jan-Inge Fl\"ucht}, socialinspekt\"or, sysop f\"or den legendariska 
BBS:en \textit{Tungelstamonitorn} och handfast f\"ork\"ampe f\"or 
yttrandefriheten.)

\end{quotation}

\noindent{}\section*{Att F\"orb\"attra M\"anniskan}

Inom den litter\"ara cyberpunken f\"orekommer ofta elektroniska inplantat i 
kroppen och hj\"arnan som ett s\"att att f\"orst\"arka m\"anniskans fysiska 
och mentala f\"orm\aa{}gor. Detta \"ar anledningen till att det bland 
cyberpunkarna finns en vilja att med artificiella stimuli f\"orb\"attra eller 
f\"orl\"anga kroppens funktioner. En del \textit{g\"or} det ocks\aa{}, men i 
brist p\aa{} avancerad mikrokirurgi tar de till speciella droger, sk 
\textit{nootropiska l\"akemedel} (eng: \textit{nootropics}) eller som de 
ocks\aa{} kallas: \textit{smarta droger} (eng: \textit{smart drugs}). 
F\"orutom de vanliga h\"alsokostpreparat (l\"as: smarta drycker) som ravare 
g\"arna stoppar i sig, anv\"ander man g\"arna en rad l\"akemedel som 
\textbf{DHEA}, \textbf{DMAE}, \textbf{Lucidril} och \textbf{Nootropyl} 
(d\"arav namnet) som ibland s\"ags f\"ordr\"oja \aa{}ldrandet, f\"orb\"attra 
kognition, intelligens och minne osv. Det finns inga vetenskapliga bel\"agg 
f\"or att dessa preparat verkligen fungerar. Om man j\"amf\"or dem med 
narkotiska preparat framst\aa{}r de dock som t\"amligen harml\"osa. En del 
skulle s\"akert f\aa{} passera som naturmedel vid en granskning.

Att diskutera droger \"ar alltid farligt i Sverige eftersom fruktan f\"or 
droger tack vare flertalet propagandakampanjer \"ar mycket djupt inpr\"antad i 
den svenska folksj\"alen. L\aa{}t oss n\"oja oss med att konstatera att det 
\"ar politiskt korrekt att s\"aga att man blir piggare av att dricka kaffe, 
medan det d\"aremot \"ar fruktansv\"art politiskt inkorrekt att s\"aga att man 
\"ater koffeintabletter f\"or att h\aa{}lla sig vaken. (Samma 
sj\"alvemots\"agande resonemang som s\"ager att det \"ar mindre farligt att 
dricka vin \"an att dricka sprit.) Sj\"alv slutade jag en period med kaffe 
f\"or att ist\"allet \"ata koffeintabletter eller dricka Jolt-cola om jag 
beh\"over h\aa{}lla mig vaken.\footnote{Jolt-Cola \"ar en hackarklich\'{e}, 
men f\"orv\aa{}nansv\"art mycket sn\"allare mot magen \"an n\aa{}gonsin 
kaffe.} Eftersom det i dagsl\"aget inte finns n\aa{}got som tyder p\aa{} att 
smarta droger skulle vara vanebildande f\"ortj\"anar de samma \"oppna 
debattklimat som g\"aller de flesta andra hokus-pokus mediciner som s\"aljs 
via damtidningarnas helsidesannonser.

En vetenskap som har anknytning till detta \"ar \textit{kryoniken} (eng: 
\textit{cryonics}), ofta kallad kvacksalveri -- den g\aa{}r ut p\aa{} att 
frysa in en persons huvud, alternativt hela kroppen, i hopp om att den i 
framtiden skall kunna tinas upp och \aa{}terf\aa{} livet med hj\"alp av ny 
medicinsk teknik. Tekniken f\"orekommer bl~a i filmen \textit{Demolition Man} 
(1994), d\"ar grova brottslingar straffas med nedfrysning f\"or att ha en 
chans att \"overleva sina m\aa{}nghundra\aa{}riga f\"angelsestraff. (Den som 
k\"anner till det amerikanska r\"attsv\"asendet vet att det f\"orekommer att 
m\"anniskor d\"oms till f\"angelse i flera hundra \aa{}r.) Om dessa stackars 
huvuden och frusna 70-\aa{}riga kroppar kommer att \aa{}teruppv\"ackas f\aa{}r 
v\"al i dagsl\"aget anses ganska tveksamt. Om inte annat s\aa{} visar det i 
alla fall att det finns n\aa{}gra som \"annu har framtidstro och litar p\aa{} 
att vi m\"anniskor fixar det mesta.

Modifikationer av den m\"anskliga kroppen ansluter till medicinsk cybernetik, 
d\"ar man bl~a f\"ors\"oker f\aa{} naturliga nervimpulser att styra proteser 
genom att l\"asa av nervsignalerna med inplanterade kiselplattor. Kanske \"ar 
alla dessa tankar bara en naturlig f\"orl\"angning av den fixering vid 
kroppskontroll som \"ar allm\"ant utbredd i v\aa{}rt samh\"alle, med 
plastikkirurgi, parfymer, sportmaskiner och allt vad det inneb\"ar. 
M\"anniskan tycks i v\aa{}r tid ha en dragning till det artificiella -- 
gr\"anserna mellan m\"anniska och maskin suddas ut alltmer. Var och en inser 
att om det pl\"otsligt skulle bli m\"ojligt att operera in en relativt enkel 
dator, exempelvis en s~k PDA (Personal Digital Assistant, den mest k\"anda 
typen \"ar 3COMs \textit{Palm Pilot}) i huvudet som gjorde att man alltid 
kunde h\aa{}lla reda p\aa{} exakt tid och h\aa{}llpunkter i en 
planeringskalender, skriva anteckningar och utf\"ora vanliga 
minir\"aknaroperationer med tankens hastighet skulle m\aa{}nga s\"akert finna 
detta verktyg s\aa{} nyttigt att det snart skulle vara k\"o utanf\"or 
operationssalarna. (L\"as mer i kapitel 12 om virtuell verklighet.)

L\"agg m\"arke till den tydliga gemensamma n\"amnaren: att man h\"ar 
\aa{}terigen f\"ors\"oker bryta ned betvingande system. Kroppens 
begr\"ansningar och livets l\"angd. Varf\"or acceptera dessa gr\"anser f\"or 
den m\"anskliga varelsen? Skulle det vara \textit{omoraliskt}, 
\textit{onaturligt} eller \textit{\"ackligt} att f\"orb\"attra kroppen? 
Knappast. I s\aa{} fall hade Gud redan straffat de som skaffat sig en enkel 
pacemaker. I och f\"or sig kan man fr\aa{}ga sig om det \"ar s\aa{} 
n\"odv\"andigt att pumpa upp br\"ost med silikon eftersom det inte har 
n\aa{}gon praktisk anv\"andning, men hur \"ar det med elektroniska implantat 
som man verkligen har nytta av? Varf\"or acceptera gr\"anser - det har ju 
ingen varelse gjort f\"orut. Varf\"or skulle inte m\"anniskoapan plocka upp 
stenen fr\aa{}n marken och kasta den? Varf\"or skulle inte den moderna 
m\"anniskan med aldrig sinande kraft f\"ors\"oka ta sig ur skalet...?

\section*{Extropiker}

En annan r\"orelse som uppst\aa{}tt i Californien \"ar en slags halvfilosofisk 
framtidsfetischistisk r\"orelse som b\"ast representeras av den officiella 
linjen hos den d\aa{}varande redaktionen p\aa{} \textbf{MONDO 2000} cirka 
\aa{}r 1995. \textit{Extropiker} \"ar en blandning av cyberpunkare, 
nyliberaler (fr\"amst objektivister) och allm\"ant uttr\aa{}kade n\"atsurfare. 
(N\"atsurfare \"ar ursprungligen en beteckning p\aa{} folk som sitter 
uppkopplade mot Internet s\aa{} ofta de kan och bara l\aa{}ter sig 
\"overv\"aldigas av den enorma informationsstr\"ommen, egentligen n\aa{}got av 
ett sk\"allsord.)

Extropikerna utg\"or en slags positiv motpol till den pessimistiska 
cyberpunkr\"orelsen. Till skillnad fr\aa{}n cyberpunkf\"orfattarna tror man 
att tekniken kommer att leda till st\"orre frihet f\"or individen och mindre 
f\"ortryck. F\"or att detta skall kunna ske m\aa{}ste dock fria individer ta 
kontrollen \"over den tekniska utvecklingen.

Den allm\"anna tanken bakom den extropiska filosofin \"ar att den teknik som 
produceras i v\aa{}r tid g\aa{}r s\aa{} hastigt fram att inga statliga 
institutioner \"ar snabba nog att hinna till\"ampa innovationerna innan de 
redan \"ar f\"or\aa{}ldrade, och n\"ar de v\"al till\"ampas sker det p\aa{} 
ett s\aa{}dant s\"att att det fr\"amjar statens makt och kontroll. Man menar 
d\"arf\"or att individen sj\"alv m\aa{}ste f\"ors\"oka f\"orst\aa{} och ta 
till sig tekniken innan staten blandar sig i och saboterar hela n\"ojet med 
lagstiftning och moraliska restriktioner. I den objektivistiska filosofin 
anser man att m\"anniskan bara skall lyda en r\"ost, n\"amligen sin egen, och 
att individen st\"andigt m\aa{}ste sl\aa{}ss mot kontrollerande \"ovre 
makter.\footnote{Se tidigare n\"amnda artikel om Objektivismen i tidningen 
\textit{Yelah} \#6 1998.}

Filosofin \"ar \"aven i m\aa{}nga stycken ned\"arvd fr\aa{}n Timothy Leary som 
i sina b\"ocker menade att staten ville f\"orbjuda psykedeliska droger 
fr\"amst f\"or att de minskade statens kontroll av individen, och inte f\"or 
att de var farliga. Bland nyliberaler i allm\"anhet (och extropiker i 
synnerhet) \"ar denna syn p\aa{} staten mycket vanlig. Till skillnad fr\aa{}n 
nyliberaler \"ar extropiker intresserade av annat \"an bara legalisering av 
droger och en minimering av den statliga makten, exempelvis DNA-manipulation, 
nanoteknik och kryonik.

N\"ar det g\"aller andra omr\aa{}den inom cyberpunkfilosofin, exempelvis 
konfliken om \textit{Intellektuell Egendom} (copyright) \"ar man dock ensidigt 
f\"orespr\aa{}kare f\"or m\"anniskans r\"att att \"aga information, 
\aa{}tminstone den som man sj\"alv direkt eller indirekt producerar. Detta 
beror fr\"amst p\aa{} en l\aa{}ng tradition inom amerikansk liberalism som 
b\"orjade i och med koloniseringen i Amerika. Symbolerna f\"or denna 
liberalism \"ar taggtr\aa{}den och handeldvapnet -- r\"atten att \"aga ett 
landomr\aa{}de och att f\"orsvara det. (Fr\aa{}n bland annat indianer och 
andra barbarer.) S\aa{}ledes befattar man sig h\"ogst og\"arna med de som 
f\"orespr\aa{}kar f\"or\"andringar i copyrightlagarna.

P\aa{} det hela taget p\aa{}minner extropikerna om en slags digital variant av 
New Age r\"orelsen, men det \"ar knappast en definition de sj\"alva skulle 
h\aa{}lla med om. Bland svenska tidningar som anammat den h\"ar typen av 
budskap m\"arks \textbf{Dolly} (1998) namngiven efter det klonade f\aa{}ret 
Dolly som r\"onte stor uppm\"arksamhet i media och \textbf{M2} (1999) som 
bland annat startades av nyliberalen \textbf{Christian Gergils}.

\chapter{EN ELEKTRONISK INTRESSEORGANISATION}

Historien om hackarna, phreakarna, telef\"oretagen och r\"attvisan ber\"attas 
(med utg\aa{}ngspunkt fr\aa{}n amerikanska f\"orh\aa{}llanden) i Bruce 
Sterlings \textit{The Hacker Crackdown} (1992). Anledningen till att denne 
science fiction f\"orfattare skrev hackarnas historia, \"ar just det jag med 
mitt resonemang hittills velat visa: att elektroniska kulturomr\aa{}den 
\"overlappar varandra. Det hela b\"orjade n\"ar den amerikanska 
s\"akerhetstj\"ansten \textit{USSS} (United States Secret Service) 1990 
f\"ors\"okte vingklippa den underjordiska hackarr\"orelsen, och i n\aa{}gra 
fall gick l\aa{}ngt utanf\"or gr\"anserna f\"or polisi\"ara ingripanden.

Man ville verkligen \textit{kl\"amma \aa{}t} hackarna, som p\aa{} bara 
n\aa{}got f\aa{}tal \aa{}r vuxit sig enormt starka, genom att g\"ora ett 
landsomfattande \textit{nedslag} (eng: \textit{crackdown}, d\"arav titeln 
p\aa{} boken) och sl\aa{} de odisciplinerade hackarna ordentligt p\aa{} 
fingrarna en g\aa{}ng f\"or alla. L\"ara dem en l\"axa, helt enkelt. Nedslaget 
fick kodnamnet \textit{Operation Sundevil}.

Secret Service stormade in hos amerikanska ton\aa{}ringar och tog med sig allt 
elektroniskt. Datorn, printern, CD-spelaren, bergsspr\"angaren, moderns och 
faderns datorer, rubbet. Inte nog med det: man tog ocks\aa{} \textit{manualer} 
och allt som kunde likna manualer: science fiction romaner och vanliga 
CD-skivor till exempel.

Var och en kan s\"akert r\"akna ut vad som h\"ander om man tar ifr\aa{}n en 
hackare alla hans/hennes apparater. Han/hon blir helt enkelt fullkomligt 
maktl\"os, utan m\"ojlighet att h\aa{}lla kontakt med sina v\"anner eller 
uttrycka sig i \"oppna elektroniska m\"oten. Hackarna blev allts\aa{} inte 
bara vingklippta; de fick munnen tillt\"appt ocks\aa{}. Detta var givetvis 
precis vad USSS ville, och antagligen hade ingen brytt sig - inte ens Bruce 
Sterling - om man n\"ojt sig med att rannsaka hackare. M\aa{}nga hackare som 
greps under nedslaget kom att d\"omas till straff som innebar att de inte fick 
anv\"anda datorer under en viss tidsrymd.

Den f\"orsta mars 1990 begick emellertid USSS ett misstag: man tog sig in hos 
spelf\"oretaget \textbf{Steve Jackson Games} i Austin och beslagtog alla 
datorer man kunde hitta, inklusive en vars h\aa{}rddisk inneh\"oll ett 
alldeles nytt spel: \textit{GURPS Cyberpunk}. (GURPS st\aa{}r f\"or Generic 
Universal Role Playing System, p\aa{} svenska ungef\"ar: 
\textit{\"Overgripande Universellt Rollspelssystem}, ett system som utvecklats 
av Steve Jackson Games f\"or att underl\"atta byte mellan olika rollspel utan 
att byta rollspelssystem.)

Steve Jackson Games tillverkar allts\aa{} \textit{rollspel}, och rollspelet 
GURPS Cyberpunk var skrivet av en hackare som gick under namnet 
\textbf{Mentor} (han heter egentligen \textbf{Loyd Blankenship}) och som 
jobbade som f\"orfattare vid f\"oretaget. N\"ar f\"oretaget kr\"avde att 
f\aa{} tillbaka datorn, eller \aa{}tminstone filerna till \textit{GURPS 
Cyberpunk} (som snart skulle lanseras p\aa{} marknaden), nekades de detta, 
bland annat med motivationen att det inte var ett spel utan en manual f\"or 
databrott. Mentor var ju sj\"alv hackare och hade skrivit ett alldeles 
utm\"arkt och realistiskt spel som handlade om att bryta sig in i olika 
datasystemen. Spelet ans\aa{}gs farligt.

Alla som har sett ett rollspel vet dock att det \"ar fr\aa{}gan om en sorts 
\textit{b\"ocker} som anv\"ands som faktaunderlag f\"or spelen, d\"ar spelarna 
f\"ors\"oker leva sig in i en annan v\"arld. \textit{GURPS Cyberpunk} var 
allts\aa{} en \textit{BOK}, utgiven p\aa{} ett f\"orlag, med ett ISBN-nummer 
som alla andra b\"ocker. Det faktum att den amerikanska s\"akerhetstj\"ansten 
f\"ors\"okt stoppa \textit{en bok} helt enkelt d\"arf\"or att inneh\aa{}llet 
ans\aa{}gs vara \textit{f\"or farligt} s\aa{}gs inte med milda \"ogon av USAs 
r\"attframa medborgare. Tryckfriheten \"ar \"aven i USA inskriven i 
grundlagen, och ett fantasibetonat rollspel som \textit{GURPS Cyberpunk} har 
formellt sett samma r\"att att existera som t ex \textit{New York Times}, 
oavsett om det l\"ar ut databrott eller inte - s\aa{} l\"ange det inte 
uppviglar.

Efter en tids uppst\aa{}ndelse kring fallet med Steve Jackson Games bildades 
\textbf{Electronic Frontier Foundation} (\textbf{EFF}), ledda av bland annat 
\textit{Grateful Deads} textskrivare \textbf{John Perry 
Barlow},\footnote{L\"agg namnet \textbf{John Perry Barlow} p\aa{} minnet -- 
han \"ar en av de st\"orsta vision\"arer och samtidsfilosofer jag tr\"affat 
p\aa{}. Liksom Jean Baudrillard tillh\"or han det f\aa{}tal som har n\aa{}got 
vettigt att s\"aga om informationssamh\"allet.} och ekonomiskt underst\"odda 
av framf\"or allt \textbf{Mitch Kapor} (som var en av dem som skrev 
kalkylprogrammet \textit{Lotus 1-2-3}). Organisationen underst\"oddes av 
engagemanget bland anv\"andarna i det elektroniska konferenssytemet 
\textbf{The Well} som startats av tidningen \textbf{The Whole Earth Review} i 
San Francisco. WELL \"ar en f\"orkortning f\"or \textbf{Whole Earth 'Lectronic 
Link}, och fungerar i princip som en j\"attestor BBS med kopplingar till 
Internet. (The Well betyder rakt \"oversatt \"aven \textit{kunskapsk\"alla}.) 
M\aa{}nga av anv\"andarna av The Well \"ar gamla hippier och Grateful 
Dead-fans som s\"atter yttrandefrihet och demonstrationsr\"att h\"ogt. 
M\aa{}nga \"ar vad jag kallar h\"ogskolehackare, ingenj\"orer eller 
programmerare. Kombinationen hippie-programmerare \"ar inte alls ovanlig 
p\aa{} The Well. Jag n\"amnde tidigare att det var vid univeristeten kring San 
Francisco som hippiekulturen v\"axte fram. Betrakta t~ex Mitch Kapor -- innan 
han b\"orjade tillverka aff\"arsmjukvara var han meditationsl\"arare.

San Francisco \"ar n\"astan ett kapitel i sig. Det betraktas som den 
elektroniska v\"arldens Mekka. D\"ar finns universiteten Berkeley och Stanford 
och hela omr\aa{}det omges av Silicon Valley. Den st\"orsta delen av all 
modern datateknik har kommit fr\aa{}n San Francisco. Det var h\"ar den 
f\"orsta hemdatorn Altair byggdes, och h\"arifr\aa{}n kommer Apple, Xerox, 
Adobe, EFF, The Well, Whole Earth Review, Wired och MONDO 2000. Alla former av 
elektronisk popul\"arkultur har i princip uppst\aa{}tt h\"ar. Det var 
ocks\aa{} h\"ar Virtuell Verklighet marknadsf\"ordes f\"or f\"orsta 
g\aa{}ngen. Samtidigt skulle jag nog vilja p\aa{}st\aa{} att San Franciscos 
rykte \"ar en smula \"overdrivet. Det handlar lika mycket om amerikansk 
attityd och marknadsf\"oring som verkliga kunskaper, och de kunskaper som 
datortekniken bygger p\aa{} har forskats fram \"over hela v\"arlden, men det 
\"ar en naturlig knytpunkt f\"or s\aa{}v\"al amat\"orer som proffs inom 
databranchen. Speciellt Silicon Valley har betytt mycket med sina tusentals 
uttr\aa{}kade \"ovre medelklassingenj\"orer som bara v\"antar p\aa{} att 
n\aa{}got skall h\"anda p\aa{} den elektroniska fronten, ett omr\aa{}de d\"ar 
det finns enorma varuhus som bara s\"aljer elektronik till f\"ortag och 
hobbyister. Det \"ar s\aa{}dana m\"anniskor som utg\"or den h\aa{}rda k\"arnan 
i EFF.

EFF har goda kontakter inom hela den amerikanska program- och 
h\aa{}rdvaruindustrin och h\"avdar \textit{m\"anniskans elektroniska 
r\"attigheter.} Organisationen beskyddar inte hackare, som man ofta f\aa{}r 
h\"ora, utan hackarens r\"attigheter. EFF \"ar allts\aa{} en 
\textit{medborgarr\"attsorganisation}. Ideologiskt \"ar man liksom 
cyberpunkarna kraftigt influerade av libertarianismen men i flera fr\aa{}gor, 
exempelvis n\"ar det g\"aller "{}intellektuell egendom"{}, hamnar man p\aa{} 
rak kollisionskurs med dessa. Jag skall nu f\"ors\"oka belysa hur hoten mot 
v\aa{}ra medborgerliga r\"attigheter och v\aa{}r personliga integritet ser ut 
i ett informationssamh\"alle.

\section*{R\"atten att Kommunicera}

EFF menade (och menar) att det \"ar kr\"ankande att ta ifr\aa{}n en m\"anniska 
hennes dator. Lika kr\"ankande faktiskt, som att ta ifr\aa{}n en m\"anniska 
r\"atten att anv\"anda penna och papper. En hackare \"ar van vid att anv\"anda 
sin dator f\"or att kommunicera med omv\"arlden via BBS:er, via Internet osv. 
Att ta datorn fr\aa{}n en hackare \"ar som att ta skrivmaskinen 
(ordbehandlaren, papperet och pennorna) fr\aa{}n en f\"orfattare. EFF st\"amde 
USSS f\"or brott mot reglementet i samband med raiden mot Steve Jackson Games 
-- och vann. Organisationen arbetar nu f\"or att r\"atten att uttrycka sig 
elektroniskt skall skrivas in bland de medborgerliga r\"attigheterna i den 
amerikanska grundlagen.

Kort sagt: en datorbrottsling borde kanske inte hindras fr\aa{}n att anv\"anda 
datorer (det g\"or ju alla nuf\"ortiden) utan fr\aa{}n att beg\aa{} fler 
databrott. Man v\"agrar inte falskmyntare att jobba p\aa{} ett tryckeri - man 
l\"ar honom att l\aa{}ta bli att trycka falska sedlar. R\"att anv\"and \"ar 
\"aven den illegale hackarens kunskap v\"ardefull f\"or samh\"allet.

\section*{Integritet}

EFF har sedan grundandet expanderat och f\"or nu en allm\"an debatt om datorer 
datorer och m\"anniskor i ett framtida informationssamh\"alle. Man vill 
v\"arna om individens r\"att att slippa registreras och kontrolleras av 
myndigheterna bara f\"or att m\"ojligheten \"oppnat sig i och med datorns 
int\aa{}g. Man f\"orespr\aa{}kar d\"arf\"or ocks\aa{} anv\"andandet av 
krypteringsprogrammet PGP som jag n\"amnde tidigare. Varf\"or? Jo, S\"APO 
(eller n\aa{}gon annan m\"anniskogranskande organisation) skulle inte kunna 
kontroll\"asa all post som skickas i Sverige. De skulle inte kunna l\"asa all 
elektronisk post heller. \textit{Men} de skulle (om de ville) kunna s\"atta en 
snabb, effektiv dator till att leta igenom \textit{all} elektronisk post efter 
vissa nyckelord, f\"or att p\aa{} s\aa{} vis snabbt kunna komma nya, politiska 
grupper p\aa{} sp\aa{}ren. (Det \"ar utomordentligt enkelt att programmera ett 
s\aa{}dant program, jag skulle faktiskt kunna g\"ora det sj\"alv.) S\"ag att 
varenda elektroniskt brev som inneh\"oll orden "{}REVOLUTION"{}, "{}VAPEN"{} 
eller "{}SAMH\"ALLE"{} i n\aa{}gon kombination kopierades och skickades till 
en granskare. Du skulle inte m\"arka n\aa{}got. Det finns en seglivad myt om 
att amerikanska underr\"attelsetj\"ansten redan har ett s\aa{}dant 
v\"arldsomsp\"annande avlyssningssystem f\"or e-post, fax och SMS vid namn 
\textit{Echelon}. Det \aa{}terst\aa{}r att bevisa om detta verkligen existerar 
eller bara \"ar ytterligare en konspirationsteori.

Just av denna anledning b\"or man, enligt \textbf{Philip Zimmerman}, 
programmeraren bakom PGP (Pretty Good Privacy, som jag n\"amnde tidigare), 
kryptera sin post s\aa{} att ingen utomst\aa{}ende kan l\"asa den.

Givetvis skulle vi i det demokratiska Sverige f\"orbjuda inhemska 
organisationer att g\"ora s\aa{}dana hemska saker. \"And\aa{} kan det finnas 
anledning att kryptera sin post. Varf\"or?

F\"or det f\"orsta: det finns andra \"an S\"APO och Lokala Skattemyndigheten 
som kan vilja veta om du skriver n\aa{}got ol\"ampligt. F\"or det andra: litar 
du p\aa{} myndigheterna? Varf\"or i s\aa{} fall inte skicka en kopia av alla 
dina personliga brev till dem s\aa{} att de vid behov kan kontroll\"asa dem, 
s\aa{} att de s\"akert vet att du inte h\aa{}ller p\aa{} och konspirerar? Vad 
har du, en samvetsgrann medborgare att d\"olja? Varf\"or inte l\aa{}ta polisen 
leta igenom ditt hus efter olagliga vapen? Varf\"or inte genomg\aa{} 
l\"ogndetektortest regelbundet? Ni f\"orst\aa{}r nog var jag vill komma -- 
krypteringen skyddar individens privatliv fr\aa{}n myndighetsintr\aa{}ng. 
\footnote{Detta betecknas normalt med den engelska termen "{}privacy"{}.} Ur 
myndigheternas egen synvinkel kan detta argument -- att man skall skydda sig 
fr\aa{}n deras \"overvakning eftersom de till syvende och sidst inte \"ar 
p\aa{}litliga -- aldrig godtas. Den argumentationen m\aa{}ste f\"oras 
utanf\"or den parlamentariska sf\"aren.

St\aa{}hejet kring PGP b\"orjade den 10 april 1991 d\aa{} den amerikanska 
kongressen uttalade sig om krypteringsprogram. Man sade i klartext att man 
f\"orv\"antade sig att alla som tillverkade krypteringsutrusning av n\aa{}got 
slag skulle bygga in bakd\"orrar s\aa{} att myndigheterna vid behov kunde 
g\aa{} in och l\"asa den krypterade informationen. Budskapet var skr\"ammande: 
ha g\"arna hemligheter -- men hemligh\aa{}ll inget f\"or myndigheterna. Strax 
efter detta for Zimmermans kollega Kelly Goen runt i San Francisco och 
kopierade PGP till olika BBS:er via telefonautomater(!). Han menade att det 
stred mot principerna f\"or f\"orenta staternas konstitution och gjorde det 
f\"or att skydda det amerikanska samh\"allet fr\aa{}n totalit\"ar 
\"overvakning av medborgarna. Runt 1995 utf\"ardade EU ett liknande direktiv 
till Europas stater, dock med det explicita undantaget att detta bara g\"allde 
kommersiella produkter; exempelvis det fria kryptoprogrammet \textit{GPG} (GNU 
Privacy Guard) som utvecklats i Tyskland under ledning av \textbf{Werner 
Koch}, eller den krypterade kommandotolken \textit{LSH}, som utvecklats i 
Sverige av \textbf{Niels M\"oller} m~fl, omfattas inte av 
exportrestriktionerna. N\"ar det g\"aller program som utvecklats av f\"oretag 
f\aa{}r inte ens fria program exporteras, detta har bland annat drabbat 
link\"opingsf\"oretaget \textbf{Idonex} som i sin fria webserver 
\textit{Roxen} byggde in stark kryptering.\footnote{ Med "{}stark 
kryptering"{} avses i regel en kryptering med nyckell\"angd st\"orre \"an 40 
bitar.} Varje g\aa{}ng detta program skall f\"oras ut ur landet fordras 
exporttillst\aa{}nd. (Amerikaner \"ar mycket k\"ansligare f\"or s\aa{}dana 
h\"ar saker \"an vi svenskar -- tack och lov, skulle jag vilja s\"aga.)

Kryptering \"ar f\"orresten inget uttalat amerikanskt. Vi i Sverige har varit 
med i chifferleken minst lika l\"ange. Redan under andra v\"arldskriget 
dechiffrerade vi tyskarnas kommunikation genom Sverige. 1984 gjorde 
"{}experten"{} \textbf{Ragnar Eriksson} och hans kompisar p\aa{} S\"APO ett 
krypteringssystem som de med regeringens goda minne fick lov att s\"alja 
tillsammans med annan s\"akerhets "{}know-how"{}. Tyv\"arr var systemet 
v\"ardel\"ost eftersom S\"APO aldrig haft n\aa{}gra krypteringsexperter 
v\"arda namnet, vilket medf\"orde att ingen ville k\"opa 
systemet.\footnote{Kanske har man skaffat sig b\"attre "{}experter"{} nu.}

De som sysslar professionellt med kryptering (allts\aa{} \textit{inte} S\"APO, 
utan milit\"aren och universiteten) r\aa{}kar alltid ut f\"or uppkomlingar som 
tror att de kommit p\aa{} v\"arldens b\"asta krypteringssystem. Gemensamt 
f\"or dessa uppkomlingar \"ar att de vill hemligh\aa{}lla sitt system eftersom 
de tror att de \"ar s\aa{} fantastiskt smarta att ingen m\"anniska 
n\aa{}gonsin tidigare varit inne p\aa{} samma tankeg\aa{}ngar. Alla proffs 
l\"amnar ut sina algoritmer (principer f\"or kodning) och ber\"attar hur 
systemet fungerar; om systemet \"ar bra nog kan ingen kn\"acka chiffret 
\textit{\"aven} om de vet hur det fungerar. Exempel p\aa{} s\aa{}dana system 
\"ar DES (Data Encryption Standard, Standard f\"or datakryptering), Blowfish, 
El-gamal eller IDEA (International Data Encryption Algorithm) som anv\"ands i 
PGP. (S\"APO ville inte l\"amna ut sin algoritm...) Varken DES. Blowfish, 
El-gamal eller IDEA \"ar okn\"ackbara algoritmer -- det \"ar bara det att det 
skulle ta n\aa{}gra miljoner \aa{}r f\"or dagens datorer att g\"ora det med de 
tekniker f\"or dechiffrering vi k\"anner idag.

Som ett belysande exempel kan jag n\"amna ett v\"aldigt vanligt 
nyb\"orjarkrypto som g\aa{}r ut p\aa{} att addera en rad slumptal till en 
digitalt lagrad text. Detta hade varit v\"aldigt sv\aa{}rt att kn\"acka om 
meddelandet inte vore l\"angre \"an slumtalsserien, men p\aa{} en l\"angre 
text kan man l\"att trolla bort denna slumpm\"assighet p\aa{} samma s\"att som 
man filtrerar bort brus fr\aa{}n en radiosignal.

\section*{Sverige Vaknar}

Redan idag har den svenska polisen gjort sig skyldig till tvivelaktiga 
handlingar p\aa{} yttrandefrihetens omr\aa{}de. Man har beslagtagit BBS:er, 
som faktiskt anv\"ands bl~a som utv\"axlingsplats f\"or privat elektronisk 
post, och antagligen ocks\aa{} l\"ast den privata post som funnits i dessa. 
Detta har man gjort f\"or att BBS:erna misst\"ankts f\"or att sprida 
piratkopierade datorprogram. Detta kan j\"amf\"oras med att l\"asa igenom all 
post i en av postverkets gula l\aa{}dor bara av misstanken att det 
n\aa{}gonstans i denna l\aa{}da d\"oljer sig information om ett brott. Skulle 
du vilja att din post blev l\"ast, bara f\"or att den r\aa{}kat hamna i samma 
l\aa{}da som ett brev fr\aa{}n, l\aa{}t s\"aga, en organiserad biltjuvsliga? 
(Jag vet inte ens om polisen har r\"att att g\"ora s\aa{}dana saker, men jag 
tycker inte om tanken.)

\textit{"{}Gudbevars!"{}}, s\"ager polisen, \textit{"{}de som anv\"ander en 
BBS \"ar ju hemska hackare! Det har v\"al inget med vanliga hederliga 
m\"anniskors privatliv att g\"ora?"{}}

Det var ju f\"or v\"al s\aa{} att de var hackare, och inte \textit{judar} 
eller \textit{invandrare} utan vanliga hederliga \textit{hackare} som vi alla 
vet \"ar s\aa{} hemskt kriminella. Hundratals BBS-anv\"andare, helt vanliga 
ostraffade svenskar, har allts\aa{} f\aa{}tt sin r\"att till privatliv 
upph\"avd genom att de faller under det minst sagt luddiga begreppet 
\textit{hackare}? Och polisen bekymmrar sig \"over att de hittat krypterat 
material i BBS:erna som \"ar sv\aa{}rt eller om\"ojligt att l\"asa. Jag tycker 
\textit{verkligen} synd om dem. (OBS! Ironi ;-)

Bet\"ank att dagens BBS:er i framtiden kommer att ers\"attas av Internet, och 
d\"ar \"ar det t\"ankt att \"aven du skall skicka din post. Vad kommer att 
h\"anda d\aa{}? Ska vi ha poliser som springer och provl\"aser post och 
beslagtar stora m\"angder brev om de misst\"anker att det d\"oljer sig 
n\aa{}got olagligt i h\"ogen?

Men, men... Polisen f\"oljer bara lagen, och enligt lagen skyddas inte 
elektroniska dokument eller elektronisk post av tryckfriheten. 
F\"orhoppningsvis skyddas de av yttrandefriheten, men inte ens det \"ar 
s\"akert. Allt h\"ar \"ar mycket luddigt och ingen tycks veta vad som 
g\"aller. Lagstiftning \"ar p\aa{} g\aa{}ng.

Med tanke p\aa{} alla hot mot integriteten vill den observante medborgaren 
givetvis skydda sig mot \"overvakning och skaffar sig d\"arf\"or ett 
krypteringsprogram. Den amerikanska underr\"attelsetj\"ansten tyckte ett tag 
att man skulle anv\"anda deras "{}Clipper-chip"{} ist\"allet f\"or egna 
krypton. Det \"ar ett mycket bra krypteringsprogram i form av ett chip, som 
(enligt dem sj\"alva) bara underr\"attelsetj\"ansten har bakd\"orr till.

Ut\"over dessa rena avlyssningskontroverser kommer de saker som medvetet eller 
omedvetet anv\"ands f\"or att underl\"atta identifiering av datoranv\"andare. 
Exempel p\aa{} detta \"ar de serienummer som finns p\aa{} n\"atverkskort och 
bland annat anv\"andes f\"or att lokalisera David Smith efter melissaattacken 
(se kapitel 4) och det serienummer som pr\"aglas i Pentium III-processorn och 
som bland annat skall kunna anv\"andas f\"or att lokalisera stulna datorer.

Ett annat s\"att att anv\"anda sig av kryptering (f\"orutom att g\"ora sin 
post ol\"aslig) \"ar att f\"orse meddelandena med \textit{sigill} - en slags 
elektronisk kontrollsumma som matematiskt kan visa att avs\"andaren \"ar den 
r\"atta \textit{och} att inneh\aa{}llet inte f\"or\"andrats. P\aa{} det viset 
kan man massdistribuera elektroniska tidskrifter utan att det g\aa{}r att 
"{}klippa"{} i dem, i varje fall inte utan att det m\"arks. Denna metod 
anv\"ands av bl~a bankernas transaktionssystem SWIFT.

Den som \"ar intresserad av tekniken bakom kryptering rekommenderas l\"asa 
n\aa{}gon bok i \"amnet eller leta dagsf\"arsk information p\aa{} Internet. 
Amerikanska kryptoforskare (som Zimmerman) \"overvakas av milit\"ar 
s\"akerhetstj\"anst. (Jag vet inte hur det \"ar med svenska forskare.) I vissa 
l\"ander, t~ex Frankrike, \"ar all kryptering f\"orbjuden f\"or 
privatpersoner.

\section*{Svenska R\"attigheter}

Hur \"ar det med de medborgerliga r\"attigheterna i Sverige och resten av 
Europa? Beh\"ovs det en organisation som EFF \"aven h\"ar hemma? Kanske -- 
speciellt med tanke p\aa{} att europeisk polis l\"ar sig bek\"ampning av 
elektronisk brottslighet genom att tjuvkika p\aa{} USA. \"Aven i Sverige har 
polisen beslagtagit dels datorer och disketter, men \"aven tidningar, tr\"ojor 
och printrar p\aa{} amerikanskt man\'{e}r. Den amerikanska polisen visste inte 
vad de skulle g\"ora med allt de beslagtog -- och det vet inte den svenska 
polisen heller. Inte s\aa{} konstigt att det tar n\"ast intill 
\textit{o\"andligt} l\aa{}ng tid att reda ut hackarnas brott s\aa{} mycket 
skr\"ap som brottsutredarna samlar p\aa{} sig som bevismaterial. N\"ar jag 
inventerade min egen diskettsamling p\aa{} drygt 200 disketter tog det mig en 
dryg m\aa{}nad, och jag tog bara ytterst knapph\"andiga uppgifter p\aa{} varje 
fil. En brottsutredare m\aa{}ste vara \textit{enormt} mycket mera noggrann om 
hans bevis skall h\aa{}lla i r\"atten, och en v\"alsorterad hackare kan i 
v\"arsta fall ha \textit{tusentals} disketter. Med de rent astronomiska 
informationsm\"angder som en CD-skiva rymmer kompliceras detta givetvis 
ytterligare.

Handl\"aggningstiderna f\"or \aa{}tal mot hackare \"ar v\"arre \"an de f\"or 
flyktingar, med den skillnaden att dessa \aa{}tal till slut avskrivs. I den 
m\aa{}n hackarna n\aa{}gonsin ser sina beslagtagna datorer igen \"ar de oftast 
ur\aa{}ldriga och har f\"orlorat allt v\"arde. Polisen f\"orvarar \"annu 
datorer som beslagtogs f\"or sex \aa{}r sedan.

I m\aa{}nga fall betraktas hackarnas datorer mer som brottsverktyg \"an som 
kommunikationskanaler. \"Aven svenska hackares yttrandefrihet har naggats i 
kanten vid polisi\"ara nedslag -- sedan m\aa{} de vara brottslingar eller 
inte. Kom ih\aa{}g var \textbf{Cervantes} befann sig n\"ar han skrev 
\textit{Don Quiotte}. (I f\"angelse.) Borde man ha tagit penna och papper 
fr\aa{}n honom bara f\"or att han var brottsling? I \aa{}tminstone ett fall 
har \"aven den svenska polisen anm\"alts f\"or brott mot yttrandefrihetslagen 
och informationsfrihetslagen.

Redan 1984 konstaterade rikspolisstyrelsen att det kunde orsaka ol\"agenheter 
om man beslagtog utrustning, och att detta endast skulle ske i undantagsfall. 
Idag \"ar det mera regel \"an undantag. Om man kunde f\"olja sina egna 
direktiv som inneb\"ar att man helst skall ta kopior av informationen och 
l\aa{}na ut dessa till den drabbade, hade situationen varit mycket behagligare 
f\"or b\aa{}da parter. I s\aa{} fall hade hackarna sluppit se sina datorer i 
f\"orvar i \aa{}rtionden i polisens magasin.

Vi har ocks\aa{} en lagstiftning som inneb\"ar att utrustning som anv\"ants 
vid brott kan anses f\"orverkad, dvs att en dator som anv\"ants till brott 
f\"orst\"ors eller s\"aljs. Detta \"ar kanske vettigt n\"ar det g\"aller 
specialtillverkad utrustning som dyrkar, bl\aa{} l\aa{}dor och andra direkta 
brottsverktyg, men \textit{datorer?} Om en skrivmaskin anv\"ants i brottsliga 
syften \"ar den allts\aa{} f\"orverkad? Till\aa{}t mig vara en smula skeptisk. 
Vi skall v\"al ha lite yttrandefrihet ocks\aa{}?

Informations\aa{}ldern har nu medf\"ort att somliga brotts\aa{}tal mot 
spridande av specifik, skyddad information blivit fullkomligt ohanterliga. 
Sl\aa{}s ni nu av samma tanke som jag? Att detta spelar cyberpunkarna i 
h\"anderna? Om nu information verkligen \textit{kan} \"agas -- kan vi i s\aa{} 
fall skydda dess upphovsr\"att p\aa{} n\aa{}got vettigt s\"att? Eller \"ar 
v\aa{}rt gamla samh\"alle p\aa{} v\"ag att f\"or\"andras vad betr\"affar 
upphovsr\"att?

Lugn, det finns bot f\"or allt detta. \textit{Datorer} \"ar v\"aldigt bra 
p\aa{} att kontrollera stora m\"angder information, och det snabbt. 
Organisationen \textbf{BSA} (\textbf{Business Software Alliance}, en 
sammanslutning av f\"oretag inom mjukvaruindustrin) \"ar uppenbarligen beredda 
att l\aa{}ta ett dataprogram som heter \textit{Search II} vittna i processer 
mot f\"oretag som misst\"anks f\"or piratkopiering. Programmet fungerar s\aa{} 
att det l\"aser av en dators h\aa{}rddisk och registrerar vilka program som 
finns installerade. Anledningen till att man g\"or detta ist\"allet f\"or att 
beslagta f\"oretagens datorer \"ar att f\"oretag, till skillnad fr\aa{}n 
hackare, f\"or ett dj\"avla (urs\"akta uttrycket) liv om man tar ifr\aa{}n dem 
alla deras datorer. S\aa{} l\aa{}ngt allt v\"al.

N\"ar f\"oretag och (ibland) privatpersoner grips f\"or piratkopiering anlitar 
polisen som sagt organisationen BSA, och deras program \textit{Search}, som 
teknisk expertis. Det \"ar ganska underligt att BSA, som f\"oretr\"ader 
k\"aranden i m\aa{}let, anlitas f\"or att samla bevis. Minst sagt underligt. 
Till\aa{}t mig nu spr\"anga in en liten provokation som kanske f\aa{}r dig att 
t\"anka i nya banor:

\begin{quotation}

\textbf{Fr\aa{}ga:} Vill vi att datorer skall vittna mot f\"oretag 
och individer?

\textbf{Fr\aa{}ga:} Varf\"or inte l\aa{}ta datorer sk\"ota hela 
r\"attskipningen? Automatiskt, kraftfullt, kostnadseffektivt - finns i alla 
f\"arger - inga kr\aa{}ngliga f\"orh\"or och uppskjutna r\"atteg\aa{}ngar... 

\end{quotation}

\noindent{}Personligen anser jag att vi inte b\"or l\aa{}ta datorer vittna 
f\"orr\"an de \"ar minst lika intelligenta som m\"anniskor. Men om en 
m\"anniska kan g\aa{} ed p\aa{} att en dator talar sanning, s\aa{} OK. Vi har 
ju redan sedan l\"ange l\aa{}tit f\"orem\aa{}l agera vittnen, eller 
\textit{bevismaterial} som vi s\"ager. Allt bevismaterial m\aa{}ste dock 
tolkas av en eller flera m\"anniskor innan det f\aa{}r n\aa{}gon praktisk 
inneb\"ord. Till saken h\"or att datorer \"ar bevismaterial som har en 
hittills o\"overtr\"affad f\"orm\aa{}ga att ljuga i och med att de l\aa{}ter 
sig manipuleras hur som helst av vem som helst. Elektronisk r\"attsskipning 
tycker jag att vi skall ta det lugnt med ett tag fram\"over -- risken f\"or 
r\"attsr\"ota \"ar uppenbar.

Fr\aa{}gan om datorer som h\aa{}ller koll p\aa{} m\"anniskor \"ar n\"amligen 
lite v\"arre \"an den verkar -- informationsteknologi kan om den anv\"ands 
p\aa{} r\"att s\"att f\"orhindra eller \textit{helt eliminera} vissa typer av 
brott. Vill vi egentligen det? Vill vi ha en intelligent alkoholm\"atare 
p\aa{} bilen som talar om f\"or oss att vi inte f\aa{}r k\"ora? Det kommer 
kanske att lagstiftas om den typen av \"overvakning av v\aa{}ra k\"orvanor. 
Vill vi att mottagaren av ett telefonsamtal alltid skall kunna veta vem vi 
\"ar?

Exempelvis finns det ett program som heter \textit{Net Nanny}, allts\aa{} en 
barnvakt f\"or Internet. Den kan programmeras att \"overvaka barn som 
kommunicerar via Internet och kopplar omedelbart ned f\"orbindelsen om en 
"{}ful gubbe"{} b\"orjar fr\aa{}ga efter namn och telefonnummer. \"Aven om 
syftet kan tyckas behj\"artansv\"art kan man fr\aa{}ga sig vad som skulle 
h\"anda om en aldrig s\aa{} v\"alvillig regering b\"orjade f\"orse 
medborgarnas kommunikationer med s\aa{}dana filter. Jag menar, varf\"or inte 
dra ur kontakten om n\aa{}gon b\"orjar prata om vissa typer av spr\"ang\"amnen 
eller anv\"anda f\"or m\aa{}nga v\aa{}ldsamma ord -- bara i fall att... En 
intressant episod jag h\"orde talas om var n\"ar en gymnasieelev uppt\"ackte 
att en engelsk version av Net Nanny installerats p\aa{} skolans datorer. 
Programmet censurerade f\"or glatta livet, s\aa{} texter som inneh\"oll ord 
som "{}slut"{} och "{}slutsats"{} ("{}slut"{} = amerikanskt uttryck f\"or 
"{}slyna"{}) blev helt s\"onderklippta, f\"orvirrande och ol\"asliga. 
Scientologisekten anv\"ander sedan en tid tillbaka just en modifierad version 
av Net Nanny f\"or att h\aa{}lla sina medlemmar borta fr\aa{}n allt material 
som \"ar kritiskt mot sekten, filtrera bort kritisk e-post etc.

Till skillnad fr\aa{}n en polis \"ar datorn \textit{\"overallt},\textit{ 
alltid} och i princip gratis. Skall vi l\aa{}ta v\aa{}r m\"ojlighet att 
v\"alja mellan att lyda eller strunta i lagen elimineras av datorer? Skall 
datorerna bli v\aa{}rt kollektiva elektroniska samvete, och ge oss en 
elektroniskt \"overvakad utopi d\"ar brott inte f\"orekommer eftersom de inte 
kan beg\aa{}s? Det \"ar inte en s\aa{} l\"att fr\aa{}ga som man kan tro, om 
man t\"anker efter en stund... EFF och flera andra organisationer menar att 
det \"ar \textit{om\"anskligt} att ta ifr\aa{}n m\"anniskan hennes r\"att att 
vara olydig. All social kontroll \"over m\"anniskan har n\"amligen hittills 
bottnat i sj\"alvkontroll, n\aa{}got som mekaniseringen hotar. Det finns h\"ar 
en risk f\"or att principer b\"orjar uppr\"atth\aa{}llas enbart f\"or att de 
programmerats p\aa{} det viset. Det \"ar bland annat detta \textbf{Paul 
Verhouens} cyberpunkfilm \textit{Robocop} handlar om - mekaniska varelser som 
med outsinlig effektivitet tuktar medborgaren till lydnad. I filmen 
\textit{Demolition Man} visas hur man anv\"ander datorer f\"or att tvinga 
p\aa{} m\"anniskor "{}moraliskt"{} spr\aa{}k.

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{A} = Anders\\
\textbf{B} = Bilen

\noindent{}\textbf{A}: Hej Bilen.\\
\textbf{B}: Hej Anders.\\
\textbf{A} \textit{(Hoppar in i f\"orars\"atet)}: Nu b\"ar det av...\\
\textbf{B}: Ett \"ogonblick Anders, jag tycker du l\aa{}ter konstig p\aa{} 
r\"osten, du har v\"al inte druckit?\\
\textbf{A}: Nej d\aa{}.\\
\textbf{B}: Det \"ar nog b\"ast att du bl\aa{}ser innan jag l\aa{}ter dig 
k\"ora n\aa{}gonstans.\\
\textbf{A}: Ska det vara n\"odv\"andigt?\\
\textbf{B}: Ja.\\
\textbf{A}: Okej d\aa{}... \textit{(Tar upp en plastbl\aa{}sa och bl\aa{}ser 
med den i munstycket p\aa{} instrumentbr\"adan)}\\
\textbf{B}: F\"ors\"ok inte med mig, Anders. Det d\"ar var inte din 
andedr\"akt. Skall jag ringa efter en taxi?\\
\textbf{A} \textit{(P\aa{} v\"ag ut ur bilen, uppenbart irriterad)}

\end{quotation}

\section*{Yttrandefrihet}

Och hur \"ar det nu med yttrandefriheten? Har en elektronisk bok lika stort 
existensber\"attigande som en som \"ar tryckt p\aa{} papper? N\"ar chefen 
f\"or datainspektionen \textbf{Anitha Bondestam} uttalade sig om att de l\"att 
barnsliga textfiler som finns p\aa{} en del BBS:er och som beskriver hur man 
tillverkar bomber och vapen skulle kunna vara \textit{olagliga} - s\aa{}g vi 
d\aa{} lika kritiskt p\aa{} detta som om hon sagt att \textit{b\"ocker} som 
beskriver dylika anordningar skulle kunna vara olagliga?

Upplysningsvis kan jag avsl\"oja att det \textit{inte alls} \"ar olagligt att 
skriva b\"ocker om hur man tillverkar bomber - bara man inte uppmanar 
l\"asarna att till\"ampa kunskaperna. (\"Ar man milit\"ar och skriver en 
s\aa{}dan bok f\"or internt anv\"andande som \textit{uppmanar} l\"asaren att 
anv\"anda kunskaperna, blir man kanske rent av befodrad.) Det \"ar kanske 
moraliskt tvivelaktigt, s\"arskilt som l\"asarna ofta \"ar ton\aa{}ringar, men 
det \"ar definitivt inte f\"orbjudet. Dra t~ex en parallell till 
\textit{Hembr\"anningsboken} som beskriver hur hembr\"anning g\aa{}r till i 
detalj. Den \"ar inte f\"orbjuden. Datainspektionen s\"ager mycket konstigt 
som verkar ha v\"aldigt lite med deras verkliga uppdrag som myndighet att 
g\"ora.

Datainspektionen g\"or v\"aldigt mycket bra. Framf\"or allt v\"arnar de om 
offentlighetsprincipen och individens r\"att till privatliv, att man har 
r\"att att veta var man registreras osv. Problemet \"ar att de i sin iver 
ibland tar p\aa{} sig rollen som sedel\"arande moraltempel, och det \"ar inte 
deras uppgift.

F\"oreningen f\"or gr\"avande journalister med \textbf{Anders R Olsson} i 
spetsen har l\"ange drivit en linje som p\aa{}minner om EFF:s id\'{e}er. Detta 
b\"orjade s\aa{} vitt jag har f\"orst\aa{}tt det med en bok som Anders gav ut 
1985 och som hette \textit{Spelrum}. I denna beskriver han den komplicerade 
statsapparaten och viljan att kontrollera individen p\aa{} ett medryckande och 
agiterande s\"att. Det William S Burroughs skriver p\aa{} Hcg-hyllan skriver 
Anders Olsson p\aa{} Occ-hyllan, f\"or att uttrycka det lite f\"orenklat. Han 
bygger inte sina teorier p\aa{} libertarianismens id\'{e}er om m\"anniskans 
frihet, utan snarare p\aa{} en beskrivning av \textit{maskinen} som han kallar 
\textit{AB Sverige} som den stora, kontrollerande samh\"allsmekanismen som 
byggs upp av byr\aa{}krati och (den goda) viljan att kontrollera m\"anniskor.

Anders har ocks\aa{} agiterat f\"or att journalister skall ta hj\"alp av 
hackare f\"or att ta sig in i, och unders\"oka statsmaktens och andra 
organisationers slutna datasystem. Som jag beskrev i f\"orra kapitlet skedde 
detta ocks\aa{} i fallet med BBS:en \textit{Ausgebombt} i V\"anersborg. I sin 
bok \textit{Yttrandefrihet och Tryckfrihet} menar han att det \"ar fullt 
motiverat att hacka sig in i datorer som tillh\"or f\"oretag, myndigheter och 
andra organisationer f\"or att skaffa fram uppgifter som \"ar av allm\"ant 
intresse. Han betonar att det \"ar \textit{syftet} bakom handlingen, inte 
handlingen i sig, som \"ar det centrala. Han menar att grundlagsskyddet f\"or 
anskaffandefriheten i tryckfrihetsf\"orordningen och yttrandefrihetsgrundlagen 
skyddar den hackare som letar efter uppgifter f\"or publicering.

Anders har nyligen publicerat en ny bok om informationsfrihet: \textit{IT och 
det Fria Ordet -- Myten om Storebror}, d\"ar han visar p\aa{} hur r\"adslan 
f\"or insyn kan utnyttjas f\"or att d\"olja mer \"an vad som beh\"over 
d\"oljas; han avdramatiserar de stora dataregistren och visar att det \"ar 
ganska sv\aa{}rt att "{}veta allt om en m\"anniska"{} med dess hj\"alp. 
Ist\"allet pekar han p\aa{} en ny fara -- att man insynsskyddar information 
som borde vara offentlig genom att p\aa{}st\aa{} att den \"ar 
integritetsk\"anslig. Han definierar \"aven fyra anv\"andbara termer som jag 
tolkar s\aa{} h\"ar:

\textbf{Yttrandefrihet och Tryckfrihet}: r\"atten att uttrycka sin \aa{}sikt i 
etern och i medier utan att riskera att bli tystad eller \aa{}talad. (Ex: 
f\"orbud mot uppl\"osning av demonstrationer o~dyl, f\"orbud mot 
f\"orhandscensur av b\"ocker och tidningar.)

\textbf{"{}Privacy"{}} eller \textbf{Privatlivets Helgd}: r\"atten att slippa 
insyn i sitt privatliv fr\aa{}n myndigheter eller andra maktorgan. 
(Dataregister, drogtester, kroppsunders\"okningar etc.)

\textbf{Informationsfrihet}: r\"atten att informera sig om myndigheters eller 
andra maktorgans inre strukturer. (Ex: offentlighetsprincipen.) Denna frihet 
\"ar speciellt viktig f\"or journalister.

I September startades en mailinglista vid namn Elektroniska Fronten hos 
Internetleverant\"oren Bahnhof i Stockholm. Listan modererades av Alexander 
Bard och var en samlingspunkt f\"or framf\"or allt libertarianska 
frihetsf\"orespr\aa{}kare. Den lades ner tidigt 1999 efter en l\"angre tids 
inaktivitet. I $<$DATUM$>$ startades \textbf{Elektroniska Fronten Sverige} 
(EFS\footnote{Elektroniska fronten Sverige registrerade dom\"annamnet efs.se 
(detta var p\aa{} den tiden d\aa{} det var relativt okomplicerat att skaffa 
sig dom\"annamn direkt under .se) och n\aa{}gra m\aa{}nader senare kom ett 
brev fr\aa{}n Evangeliska fosterlandsstiftelsen d\"ar man var en smula 
uppr\"ord \"over det intr\"affade. Elektroniska fronten st\"allde sig dock 
kallsinniga till Evangeliska fosterlandsstiftelsens anspr\aa{}k.} ) av 
\textbf{Anna-Mi Wendel} som en systerorganisation till det amerikanska EFF. 
F\"oreningen (d\"ar b~la undertecknad och Anders R Olsson \"ar medlemmar) har 
till syfte att v\"arna och bevaka den svenska yttrande- och tryckfriheten. Den 
utg\"ors i praktiken av en websida och en e-postlista d\"ar tankar, id\'{e}er 
och information utbyts och f\"or i dagsl\"aget en slumrande tillvaro.

\chapter{DATABROTT: TERMINALSLAVAR, PLASTKORTSBEDRAGARE OCH CENSUR}

Vad \"ar egentligen databrott? Vart g\aa{}r gr\"ansen mellan harml\"ost 
utforskande av ett datasystem och verkliga brott?

I lagens bokstav \"ar databrott alla brott d\"ar en dator \"ar inblandad 
p\aa{} n\aa{}got vis. Om jag slog n\aa{}gon i huvudet med en avst\"angd dator 
skulle det i princip kunna betraktas som databrott. En lite smalare definition 
skulle kunna vara att ett databrott \"ar ett brott d\"ar information i 
telerymden utan tillst\aa{}nd f\"orflyttas eller skadas. Det brukar st\"amma 
in f\"or det mesta. De myndigheter i Sverige som bekymmrar sig mest f\"or 
databrott \"ar: \textit{Polisen, S\"akerhetspolisen (S\"ak, S\"APO), Milit\"ar 
Underr\"attelsetj\"anst och Kontraspionage, Brottsf\"orebyggande R\aa{}det 
(BR\AA{}), Civildepartementet} och \textit{Datainspektionen}.

Ut\"over dessa finns \textit{storf\"oretagens egna s\"akerhetsorganisationer} 
och en del \textit{id\'{e}ella sammanslutningar, informella n\"atverk} samt 
(givetvis) \textit{kriminella organisationer}. Det \"ar inte s\"arskilt 
f\"orv\aa{}nande att alla dessa m\"anniskor presenterar problemen p\aa{} helt 
olika vis.

Rikspolisstyrelsen delar in databrotten i f\"oljande kategorier:

\begin{enumerate}

\item Dator eller programvara som anv\"ants som brottshj\"alpmedel

\item Dator eller programvara som utsatts f\"or brottslig p\aa{}verkan

\item Programvara som kopierats eller f\"or\"andrats

\item Obeh\"origt intr\aa{}ng eller obeh\"orig anv\"andning av datorer eller 
datorn\"atverk

\end{enumerate}

\noindent{}De flesta databrott som beg\aa{}s har ingenting alls med hackare 
att g\"ora. F\"or det mesta handlar det om personal p\aa{} banker, posten, 
f\"ors\"akringskassor eller privata f\"oretag som har hand om utbetalningar. 
M\aa{}nga faller f\"or frestelsen n\"ar de ser hur \textit{l\"att} det \"ar 
att f\"orflytta pengar fram och tillbaka mellan konton, bevilja sig sj\"alva 
studiemedel eller socialbidrag, f\"orfalska fakturor etc. Det \"ar egentligen 
bara en "{}f\"orb\"attring"{} (f\"orv\"arring?) av den gamla vanliga 
ekonomiska brottsligheten. Ett exempel \"ar en svensk socialtj\"ansteman som 
1982 skrev ut 400.000 kronor i socialbidrag \aa{}t sig sj\"alv, och sedan 
\aa{}kte till Venezuela f\"or att l\"osa ut en kompis som satt i f\"angelse 
f\"or politisk verksamhet. Detta kunde han g\"ora d\"arf\"or att han k\"ande 
till vissa brister i utbetalningssystemet: utbetalningarna rapporterades inte 
mer \"an var 14:e dag. Detta \"ar typiskt f\"or den absolut mest omfattande 
formen av databrott. I j\"amf\"orelse med s\aa{}dana h\"ar brott \"ar hackande 
och phreakande en piss i Missisippi. De v\"arsta databrotten beg\aa{}s av folk 
med en respektabel position, och avsl\"ojas n\"astan \textit{aldrig.} Men det 
visste du ju redan.

Anledningen till att dessa databrott inte f\aa{}r lika mycket publicitet som 
hackarnas sm\aa{} pojkstreck \"ar att de dels pekar p\aa{} n\aa{}got mycket 
k\"ansligt: sammanh\aa{}llning och moral p\aa{} det egna f\"oretaget eller 
myndigheten \"ar absolut viktigast om man vill skydda sig fr\aa{}n yttre hot. 
Det \"ar dessv\"arre betydligt sv\aa{}rare att f\"ors\"akra sig om att de egna 
anst\"allda trivs och \"ar lojala mot f\"oretaget \"an att skylla p\aa{} 
hackare som kommer utifr\aa{}n. Principen har med framg\aa{}ng till\"ampats av 
hela l\"ander f\"or att slippa ta itu med den egna problematiken. Genom att 
skylla p\aa{} exempelvis judar, kommunister eller muslimer kan man f\aa{} en 
klar hotbild och en m\aa{}ltavla f\"or sina aggressioner, samtidigt som man 
slipper diskutera sina egna problem.

Den verklige databrottslingen ser ut som f\"oljer: medel\aa{}lern ligger 
mellan 30 och 40 \aa{}r. H\"alften av brottslingarna har jobbat mer \"an 10 
\aa{}r inom f\"oretaget. \textit{45\% \"ar kvinnor.} Hackare? Knappast. 
(K\"alla: N\"atv\"arlden \#8/1994 sid 36.)

S\aa{} l\aa{}ngt interna databrott.

Ett lite mer "{}hackaraktigt"{} brott \"ar att lura bankomater eller 
kreditkortsf\"oretag. N\"ar bankomaterna var nya i Sverige p\aa{} 1960-talet 
och uttagen fortfarande lagrades p\aa{} h\aa{}lremsor inne i maskinerna, var 
det n\aa{}gon som sprang runt mellan en massa bankomater med f\"orfalskade 
bankomatkort och lyckades ta ut i runda tal 900.000 kr \"over en p\aa{}skhelg. 
Det \"ar inte lika l\"att idag. Kanske. Flera svenska hackare har tillg\aa{}ng 
till de apparater som beh\"ovs f\"or att l\"asa och skriva magnetkort. De har 
dessutom luskat ut \textit{mycket} om vad det \"ar f\"or information som 
lagras p\aa{} korten, och vad som inte lagras d\"ar, mest av allm\"ant 
intresse f\"or systemet.

Det \"ar dock inte s\aa{} l\"att att ta sig in i en bankomat "{}bakv\"agen"{}. 
Bankerna har byggt upp ett eget telen\"at som man inte kommer \aa{}t med en 
vanlig telefon, och det \"ar via detta som transaktionerna till bankomaterna 
sker.

Jag fascineras sj\"alv st\"andigt \"over vilken tilltro folk har till 
magnetkort. Alla kort med en magnetremsa, typ minutenkort, l\aa{}nekort osv, 
\"ar standardiserade och kan kopieras med r\"att utrustning. En v\"an till mig 
roade sig med att ta ut pengar p\aa{} sitt gamla l\aa{}nekort. Han hade helt 
enkelt kopierat informationen fr\aa{}n sitt bankomatkort till l\aa{}nekortet. 
Jag blev heller knappast f\"orv\aa{}nad n\"ar jag i april 1995 fick veta att 
n\aa{}gra ungdomar i Helsingborg kopierat l\"anstrafikens busskort och 
s\aa{}lt dem f\"or halva ordinarie priset. (Hackaren \textit{Wolf} som jag 
n\"amnde i kapitel 4.) Televerkets egna telefonkort h\aa{}ller skr\"ammande 
l\aa{}g s\"akerhetsniv\aa{}; likas\aa{} de kort som anv\"ands till 
GSM-telefoner och satellitdekodrar. Det r\"or sig alltf\"or ofta om helt 
oskyddade standardformat.

Aprop\aa{} kort: \textit{Kreditkort} \"ar dessv\"arre v\"aldigt popul\"ara 
bland hackare. L\aa{}t oss titta p\aa{} lite statistik fr\aa{}n 1989 d\aa{} 
det fanns mellan 6 och 7 miljoner kort i Sverige. Detta \aa{}r var 
oms\"attningen via kort 20-30 miljarder kronor per \aa{}r uppdelade p\aa{} c:a 
50 miljoner transaktioner p\aa{} i medeltal 400 kronor. Det gjordes p\aa{} 
denna tid 18.000 anm\"alningar om bedr\"agerier varje \aa{}r, d\"ar varje 
anm\"alan kunde innefatta sis\aa{}d\"ar 50 bedr\"agerier (allts\aa{} att 
n\aa{}gon har handlat p\aa{} n\aa{}gon annans kort 50 g\aa{}nger innan det 
hela polisanm\"aldes). Polisen utreder helst inte s\aa{}dana bedr\"agerier om 
det inte r\"or sig om minst 50.000 kronor. Vad siffrorna \"ar idag v\aa{}gar 
jag inte ens dr\"omma om. Vad vi kan konstatera \"ar att det inte \"ar 
s\"arskilt troligt att de d\"ar 18.000 bedr\"agerierna begicks enbart av 
hackare.

Det \"ar ofta rent l\"ojligt l\"att att ringa gratis eller handla varor p\aa{} 
n\aa{}gon annans kreditkort. Tidigare, n\"ar kontrollen inte var s\aa{} 
h\aa{}rd, var det m\aa{}nga hackare som \textit{"{}kortade"{}} varor fr\aa{}n 
utlandet. Speciellt datautrustning och liknande, s\aa{}klart. Hur man stj\"al 
kortnummer med social ingenj\"orskonst, skr\"aprotning etc, har jag redan 
tidigare illustrerat.

Om du r\aa{}kar ut f\"or att en phreakare l\"ansar ditt kreditkort kommer du 
aldrig att f\aa{} veta det. Kreditskortsf\"oretagen talar aldrig om detta 
f\"or sina kunder. Det vanligaste \"ar att man s\"ager att det blivit 
\textit{"{}n\aa{}got tekniskt fel"{}}.

Med undantag f\"or st\"old av kreditkortsnummer och tillh\"orande 
s\"akerhetskoder, \"ar det en hackare sysslar med inte databrott i hans/hennes 
egna \"ogon. Som databrott r\"aknar en hackare ett brott som beg\aa{}s med 
hj\"alp av datorer f\"or att uppn\aa{} n\aa{}got annat \"an tillg\aa{}ng till 
information. En brottsling som anv\"ander hackarmetoder \"ar allts\aa{} ingen 
hackare, utan en databrottsling. Hackande i traditionell bem\"arkelse handlar 
om nyfikenhet, \textit{inte} om girighet.

\section*{Sabotage}

Datasabotage \"ar en ganska ovanlig, men mycket gammal form av databrott. 
Ordet \textit{sabotage} kommer fr\aa{}n franskans \textit{sabbot} som betyder 
tr\"asko. Det heter s\aa{} f\"or att arbetarna p\aa{} de franska v\"averierna 
sl\"angde tr\"askor i de automatiska v\"avstolarna eftersom de var 
f\"orbannade p\aa{} att maskinerna tagit jobben ifr\aa{}n dem. En automatisk 
v\"avstol \"ar ju p\aa{} m\aa{}nga s\"att ganska lik en dator, s\aa{} man kan 
s\"aga att sabotage fr\aa{}n b\"orjan var just datasabotage. Denna typ av 
verksamheter har f\"orkommit sedan den engelske upprorsmakaren \textbf{Ned 
Ludd} och hans \textit{ludditer} f\"orst\"orde v\"avstolar och spinnmaskiner i 
mitten av 1700-talet.

Svenska anarkister har ofta sagt att de skall sabotera datacentraler. (Bland 
annat genom den utomparlamentariska och anarkistiska aktionstidningen 
\textit{Brand}.) Som de flesta av de h\"ar aktivisternas hot s\aa{} r\"or det 
sig mest om att lova runt men h\aa{}lla tunt. Svenska aktivister har nog lite 
sv\aa{}rt att hitta och komma \aa{}t datacentraler, varf\"or de n\"ojer sig 
med att f\"orst\"ora Shellmackar och andra mer l\"attidentifierade m\aa{}l. 
IRA har d\"aremot bombat n\aa{}gra datorer p\aa{} Nordirland, och i Amerika 
tog sig n\aa{}gra fredsaktivister som kallade sig \textbf{Beaver 55} redan 
1969 in p\aa{} en datacentral vid ett kemif\"oretag i Michigan och raderade 
1000 databand som skall ha inneh\aa{}llit planer p\aa{} kemiska vapen. Detta 
skedde med hj\"alp av helt vanliga magneter. (Kanske n\aa{}got f\"or 
plogbillarna?)

Det har \"aven funnits en aktivistgrupp i Frankrike vid namn \textbf{CLODO} 
(Comite de Liberation Ou de Detournement des Ordinateurs). Mellan 1979 och 
1983 f\"orst\"orde dessa aktivister ett antal datorer vid f\"oretag i 
Toulouse-omr\aa{}det. De ville protestera mot datasamh\"allet som de menade 
anv\"ande datorer till att kontrollera m\"anniskor - en direkt efterf\"oljare 
till de ursprungliga tr\"askoaktivisterna i god fransk tradition. Detta \"ar 
som synes en militant gren av de medborgarr\"attsr\"orelser som EFF och Chaos 
Computer Club tillh\"or.

Det kanske ot\"ackaste exemplet p\aa{} den h\"ar formen av aktioner \"ar den 
sk \textit{Unabombaren}, en person som sedan 1978 misst\"anks ha genomf\"ort 
16 spr\"angd\aa{}d som sammanlagt d\"odat 3 personer och skadat 23. Onsdagen 
den 2 augusti 1995 publicerade \textit{Washington Post} och \textit{New York 
Times} utdrag ur ett manifest fr\aa{}n personen i fr\aa{}ga, som visade sig 
vara v\"alskriven argumentation mot teknikens utbredning i samh\"allet.

Det \"ar inte bara den fysiska utrustningen som uts\"atts f\"or sabotage. Man 
kan givetvis \"aven sabotera dataprogram eller annan information som finns 
lagrad i datorn. En redakt\"or vid Encyclopedia Britannica i Chicago blev 
s\aa{} syrak f\"or att han blev avskedad att han \"andrade en massa ord i 
uppslagsverket. Bland annat \"andrade han \textit{Jesus} till \textit{Allah}. 
Det finns otaliga exempel p\aa{} anst\"allda som h\"amnats p\aa{} sina 
arbetsgivare p\aa{} liknande vis.

Ett annat sabotage intr\"affade i Israel. En 18-\aa{}rig hackare lyckades 
genom att ta sig in i en dator som tillh\"orde en israelisk tidning publicera 
en p\aa{}hittad nyhet om att hans datal\"arare blivit gripen och anklagad 
f\"or narkotikabrott i USA. (Ett ganska roligt \textit{hack} om jag f\aa{}r 
s\"aga det sj\"alv, men \"and\aa{} r\"att allvarligt om man ser till 
massmedias betydelse i v\aa{}rt samh\"alle. J\"amf\"or \textit{Captain 
Midnight}, kapitel 4.)

\section*{Nassar}

Att som phrekarna sprida stulna kontokortskoder, passerkoder till olika 
datasystem och liknande \"ar givetvis ocks\aa{} olagligt. En del BBS:er som 
\textit{Ausgebombt} har annonser om vapen, anabola steroider och varor som 
skulle kunna vara st\"oldgods. De kan ocks\aa{} inneh\aa{}lla grov barn- eller 
v\aa{}ldspornografi eller rasistiska budskap. Svenska nazister har f\"or 
l\"ange sedan uppt\"ackt den nya tekniken, och anv\"ander den flitigt f\"or 
att kommunicera. Enligt vissa forskare b\"orjade nazister anv\"anda detta 
medium p\aa{} allvar f\"orst under 1991, men redan tidigare fanns det BBS:er 
med rasistisk eller \"oppet nazistisk profil.

Sedan Internetgenombrottet i mitten p\aa{} 90-talet har ett flertal nazistiska 
hemsidor etablerats och blivit spridningscentraler f\"or propaganda. BBS:erna 
\"ar nedlagda till f\"orm\aa{}n f\"or \"oppna och slutna diskussionsforum 
p\aa{} Internet. Genom att flytta fr\aa{}n land till land om publikationen 
hotas kan all form av lagstiftning enkelt och smidigt undvikas. Det sker dock 
en sm\"arre skada varje g\aa{}ng en nazistisk eller annan propagandasida 
st\"angs: det blir sv\aa{}rt att hitta till den nya platsen eftersom adressen 
\"andrats, och klisterm\"arken, broschyrer och dylikt som tryckts f\"or att 
propagera f\"or webbplatsen m\aa{}ste kastas eller g\"oras om.

Att vara rasist \"ar dock inte f\"orbjudet.\footnote{Vintern 1999, just nu 
\"ar det sv\aa{}rt att s\"aga hur framtiden ser ut p\aa{} detta omr\aa{}de pga 
diverse nazistiska terrorattentat.} Hets mot folkgrupp, allts\aa{} spridande 
av l\"ognaktiga uppgifter, \"ar d\"aremot mycket f\"orbjudet. Jag tycker 
personligen inte att det h\"ar har s\aa{} mycket med hackardebatt att g\"ora. 
De flesta hackare \"ar inte rasister, och inte ett dugg intresserade av varken 
anabola steroider, stulna vapen eller barnpornografi.

N\"ar det g\"aller BBS:er och Internet \"ar det t\"ankt att man skall man 
f\"olja samma lagar som g\"aller i samh\"allet i \"ovrigt: om du ser n\aa{}got 
misst\"ank och som du tror kan vara \aa{}talbart -- ring polisen. Emellertid 
\"ar detta s\"allan det effektivaste. Det enklaste \"ar oftast att sp\aa{}ra 
och ta kontakt med den som ligger bakom infrastrukturen och genom 
p\aa{}tryckningar f\"ors\"oka f\aa{} dem att st\"anga av tj\"ansten. Denna 
"{}det-s\"akra-f\"ore-det-os\"akra-attityd motst\aa{}r n\"astan bara 
Flashback, som hittills v\"agrat att st\"anga webbplatser av ideologiska 
sk\"al eller i den "{}allm\"anna opinionens"{} intresse. T\"ank ocks\aa{} 
p\aa{} att de som \"ar s\aa{} engagerade i en politisk r\"orelse som 
nynazismen att de l\"agger ned tid och arbete p\aa{} att starta 
informationskanaler av det h\"ar slaget inte \"ar det utan anledning. Innan du 
l\aa{}ter dina tankar och handlingar styras av hat och avsky skall du t\"anka 
p\aa{} att dessa personer faktiskt m\aa{}nga g\aa{}nger \textit{har} t\"ankt 
igenom vad de g\"or. Har du det?

Att ringa svensk polis \"ar f\"or det mesta meningsl\"ost eftersom den 
st\"orsta delen av Internet finns utomlands, framf\"or allt i USA. I vissa 
l\"ander \"ar det inte ens ett brott att sprida rasistisk information mm. I 
s\aa{}dana fall \"ar svenska staten idag n\"astan helt maktl\"os.

Det enda s\"attet f\"or en myndighet att komma \aa{}t information som lagras i 
ett land med liberal lagstiftning \"ar att antingen koppla bort landets 
datorer \footnote{Tyska myndigheter f\"ors\"okte p\aa{} detta vis stoppa den 
v\"ansterextremistiska tidningen \textit{Radikal}, som p\aa{}passligt nog hade 
lagt sina dokument p\aa{} en Holl\"andsk dator. F\"ors\"oket blev ett fiasko: 
ett trettiotal sympatis\"orer kopierade tidningens dokument till sina egna 
datorer, vilket resulterade i att Tyskland i princip skulle koppla bort hela 
v\"arlden f\"or att bli av med Radikal.} (vilket inte \"ar s\"arskilt l\"att, 
eller ens \"onskv\"art) eller genom internationell lagstiftning i FN. Men det 
finns ett annat s\"att! Internet \"ar byggt av m\"anniskor, f\"or m\"anniskor 
och verkar genom m\"anniskor. \textit{Du kan s\"aga din uppriktiga mening till 
den som \"ar ansvarig f\"or att sprida informationen}. Du kan ocks\aa{} i 
v\"arsta fall \"overtala den som \"ar ansvarig f\"or datorn d\"ar 
informationen lagras att ta bort den. Innan \"overg\aa{}r till s\aa{}dana 
\aa{}tg\"arder b\"or man dock t\"anka sig f\"or b\aa{}de en och tv\aa{} 
g\aa{}nger. Internet betraktas n\"amligen av m\aa{}nga som ett enda stort 
bibliotek d\"ar var och en sj\"alv s\"oker reda p\aa{} vad hon eller han vill 
ha, och om du kommer med id\'{e}er om att s~a~s "{}censurera"{} detta 
bibliotek m\aa{}ste du ocks\aa{} beakta att du angriper det fria ordet, och 
vara beredd att ta ansvaret f\"or detta. Din handling \"ar i ett s\aa{}dant 
fall att likst\"alla med att g\aa{} ner till n\"armaste bibliotek, plocka ut 
b\"ocker ur hyllorna, ta ut dem p\aa{} gatan och br\"anna upp dem.

Informationstekniken har p\aa{} s\aa{} vis tagit hem v\"arldsproblemen till 
ditt skrivbord. \"Ar det d\aa{} inte f\"or roligt! Nu g\aa{}r det inte att 
avsk\"arma sig fr\aa{}n problemen i v\"arlden, utan man m\aa{}ste engagera 
\textit{sig sj\"alv}. Kryss i taket! Sj\"alv tycker jag att den h\"ar 
diskussionen \"ar s\aa{} nyttig f\"or det svenska folkhemmet att det helt 
uppv\"ager det hot som denna "{}farliga"{} information utg\"or. Sri-lankas och 
Elfenbenskustens problem \"ar helt pl\"otsligt ocks\aa{} v\aa{}ra problem. 
S\aa{} l\"ange barnporr \"ar till\aa{}tet n\aa{}gonstans i v\"arlden 
\footnote{Exempelvis Japan har mycket liberal syn p\aa{} material som vi 
svenskar s\"akert skulle kategorisera som barnpornografi. USA och Kanada har 
liberal syn p\aa{} rasistisk och nazistisk propaganda.} kommer vi ocks\aa{} 
att ha s\aa{}dant material h\"ar, i v\aa{}rt eget Internet. Personligen trivs 
jag faktiskt med detta, och hoppas att vi l\"ar oss n\aa{}got av det. N\"ar 
det g\"aller s\aa{}dant h\"ar \"ar problemet \textit{allas}, precis som med 
milj\"oproblemen. Problemet skall l\"osas d\"ar det h\"or hemma: i v\"arlden. 
FN kanske.\footnote{Jag \"ar ingen v\"an av \"overstatliga organisationer 
annat \"an som diskussionsforum. Som s\aa{}dana \"ar de ypperliga. I fr\aa{}ga 
vad g\"aller internationella vederg\"allningar o~dyl \"ar jag kluven.}

\section*{Polisen}

Den svenska polisen i form av Rikspolisstyrelsen hade en expert p\aa{} 
databrott, n\"amligen polis\"overintendent \textbf{Hans Wranghult} i Malm\"o. 
Han var liksom de flesta andra europeiska experter p\aa{} omr\aa{}det utbildad 
i Kalifornien, USA. Hans fr\"amsta arbete p\aa{} omr\aa{}det \"ar en rapport 
som heter \textit{Datakriminalitet - Hackers, insiders och datorst\"odd 
brottslighet}, och som tycks vara renskrivningar av hans anteckningar fr\aa{}n 
skolan i USA, l\"att anpassade f\"or svenska f\"orh\aa{}llanden.

Trots att denna rapport \"ar en mycket detaljerad genomg\aa{}ng av 
databrottslighet och m\"ojliga perspektiv f\"ormedlar den dessv\"arre en 
kraftigt f\"orenklad bild av hackare. Det \"ar tydligt att Hans mest har 
lyssnat p\aa{} sina l\"arare och inte fr\aa{}gat n\aa{}gra amat\"orer vad de 
tycker om hackare. Stycket om hackare inleds med meningarna:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Ursprungligen var ordet hacker en ben\"amning p\aa{} en 
person som inom den organisation han arbetade hade till uppgift att testa ett 
datasystem. Metoden f\"or testen var att uts\"atta systemet f\"or ett stort 
angrepp av olika slag och att d\"arigenom uppt\"acka fel och brister i 
programvaran eller s\"akerhetssystemet."{}}

\end{quotation}

\noindent{}Detta \"ar f\"or det f\"orsta inte sant, eftersom de f\"orsta 
hackarna var studenter som hade till uppgift att \textit{utveckla} datasystem, 
och tyder p\aa{} en grundsyn p\aa{} hackare som inneb\"ar att de alltid \"ar 
ute efter att testa eller forcera s\"akerhetssystem. Du som har l\"ast den 
h\"ar boken fr\aa{}n b\"orjan vet att detta bara \"ar en ganska liten del av 
hackarkulturen.

En annan m\"ojlighet \"ar att Wranghult medvetet g\"or denna f\"orenkling 
f\"or att motivera sina mannar. Polisen bygger sitt arbete p\aa{} ett "{}vi 
mot dom"{}-t\"ankande, och om han b\"orjat tala om att det finns s\aa{}v\"al 
sn\"alla som dumma hackare hade det kanske blivit lite v\"al suddiga gr\"anser 
f\"or vad lagen egentligen tycker om hackare.

Speciellt kritisk \"ar han mot bilden av hackaren som \textit{hj\"alte}, 
vilket ha tycker \"ar ett ofog. Om han k\"ant till hur journalister anv\"ant 
sig av hackare som n\"ar Chaos Computer Club hackade fram uppgifter om det 
V\"asttyska k\"arnenergiprogrammet eller n\"ar den anonyme hackaren tog sig in 
i BBS:en \textit{Ausgebombt} i V\"anersborg, hade han varit tvungen att 
nyansera sin svartm\aa{}lning av hackarnas verksamhet.

Tydligen har polisen t\"ankt igenom det h\"ar en andra g\aa{}ng, f\"or i juni 
1995 gjorde man g\"allande att man mycket v\"al kunde t\"anka sig att ta 
hj\"alp av hackare f\"or att komma till r\"atta med databrottsligheten. Hans 
Wranghults kunskaper anses numera f\"or \"ovrigt inte v\"ardefulla, utan 
f\"or\aa{}ldrade (de var i sj\"alva verket aldrig s\"arskilt bra), och han har 
numera tilldelats andra arbetsuppgifter av strategisk karakt\"ar.

\medskip{}

\noindent{}N\"ar det g\"aller S\"APOs intresse f\"or hackare och annan 
datakultur \"ar det inte mycket man f\aa{}r veta. Det \"ar i och f\"or sig 
inte s\aa{} konstigt, eftersom det \"ar s\aa{} det fungerar. \textbf{Bengt 
Angerfelt} och \textbf{Roland Frenzell} arbetar som utredare i 
datas\"akerhetsfr\aa{}gor p\aa{} S\"APO,\footnote{1997} och deras arbete 
best\aa{}r antagligen mest i att samla information och kunskaper om databrott 
s\aa{} att det finns n\aa{}gon som kan vidta \aa{}tg\"arder om rikets 
s\"akerhet hotas. F\"orhoppningsvis vet de mer om datas\"akerhet \"an 
n\aa{}gon annan i Sverige. Med tanke p\aa{} fiaskot p\aa{} 
krypteringsomr\aa{}det borde man ha sett \"over sin expertis vid det h\"ar 
laget.

\"Aven den milit\"ara underr\"attelsetj\"ansten intresserar sig givetvis f\"or 
datas\"akerhetsfr\aa{}gor. Om detta vet jag \"annu mindre, det enda jag 
s\"akert vet \"ar det som \"ar v\"alk\"ant bland hackare: Den milit\"ara 
underr\"attelsetj\"ansten samlar p\aa{} alla upplysningar den kan f\aa{} om 
system- och datas\"akerhet. Dessa uppgifter anv\"ander de sedan till att 
f\"orb\"attra \textit{sin egen} s\"akerhet. Ingen milit\"ar skulle 
n\aa{}gonsin f\aa{} f\"or sig att f\"ora ut kunskaperna till stat och 
n\"aringsliv. Det finns uppenbara sk\"al till detta:

N\"aringslivet, och fr\"amst dataf\"oretagen, \"ar angel\"agna om att 
utrustningen \"ar s\"aker. Om t~ex det amerikanska NSA (National Security 
Agency) talade om f\"or ett f\"oretag som tillverkade ett visst operativsystem 
var s\"akerhetsbristerna fanns skulle detta genast \aa{}tg\"ardas. 
\textit{Varf\"or ligger detta inte i de milit\"ara 
underr\"attelsetj\"ansternas intressen?} Mycket enkelt, faktiskt: Eftersom 
datasystemen exporteras kan milit\"aren anv\"anda s\"akerhetsluckorna f\"or 
att angripa utl\"andska datasystem i h\"andelse av krig. Milit\"aren 
(\aa{}tminstone den amerikanska) har ju sina egna hackare och 
virustillverkare. Jag menar, varf\"or inte? Det \"ar knappast n\aa{}gra 
kontroversiella vapen, och de begr\"ansas inte av internationella 
\"overenskommelser. Klart att de har bev\"apnat sig till t\"anderna med 
verktyg f\"or elektronisk krigf\"oring. Genom att k\"anna till bristerna kan 
man skydda sig sj\"alv och angripa andra. Av samma anledning skulle svensk 
underr\"attelsetj\"anst aldrig tipsa Ericsson om s\"akerhetsbrister i 
AXE-systemen.

Ett antal av Sveriges skickligaste hackare har anst\"allts som 
s\"akerhetsexperter av s\aa{}v\"al S\"APO som milit\"ar 
underr\"attelsetj\"anst och kontraspionage.\footnote{Dvs databrott l\"onar sig 
ibland -- om man \"ar v\"arst. Uppgiften kommer fr\aa{}n en maillista f\"or 
journalister under SHA-st\aa{}hejet och CIA-h\"arvan.} F\"ormodligen 
anv\"ander man sig av denna kompetens f\"or att m\"ojligg\"ora 
"{}avlyssning"{} av elektronisk kommunikation. (Vilket inte \"ar f\"orbjudet, 
till skillnad fr\aa{}n telefonavlyssning.)

Den enskilt mest betydelsefulla elektroniska krigsf\"oringen r\"or sig i dag 
om industrispionage. Genom att det fysiska kriget s~a~s har avvecklats, krigas 
det numera ekonomiskt om marknadsandelar p\aa{} en v\"arldsmarknad, och det 
\"ar i detta perspektiv de olika ryktena om USA:s sk \textit{echelon-projekt} 
skall ses. Det prim\"ara syftet med detta \"ar f\"ormodligen inte att 
bek\"ampa terrorism, maffia eller liknande. Det prim\"ara syftet \"ar riktad 
avlyssning i syfte att genomf\"ora riktat industrispionage mot Europa och 
Japan. Att kunna man\"ovrera marknader \"ar idag viktigare \"an att kunna 
man\"ovrera krigsfartyg, och detta \"ar ocks\aa{} den prim\"ara orsaken till 
att (stor-)f\"oretagen nu \"ar s\aa{} intresserade av kryptering. (Se f\"or 
\"ovrigt f\"oreg\aa{}ende kapitel r\"orande kryptering.)

\section*{Storebror Vill Se Dig}

Men spridande av "{}samh\"allsfarlig"{} information d\aa{}? Det \"ar inte lika 
sj\"alvklart att p\aa{}st\aa{} att information som t ex \textit{Terroristens 
handbok, narkotikarecept, bombritningar} eller kanske \textit{tekniska 
beskrivningar av televerkets telefonkort} skulle vara olaglig. Ett popul\"art 
begrepp \"ar att kalla detta n\aa{}got s\aa{} lustigt som \textit{sociopatisk 
information.} Att vara sociopat inneb\"ar att man \"ar \textit{socialt 
missanpassad} och tillh\"or en grupp som inte accepterar den i samh\"allet 
r\aa{}dande normen f\"or normal m\"anniska\footnote{ Margot Bengtsson skriver 
om att detta begrepp v\aa{}llade debatt runt 1967 i artikelsamlingen 
\textit{Det R\"oda Lund} (1998): "{}(...)psykiatrin ville inf\"ora en ny 
diagnos f\"or mental oh\"alsa, som ben\"amndes 'sociopati'. S\aa{} som 
sociopatbegreppet beskrevs fick m\aa{}nga intrycket av att det i sj\"alva 
verket var ett f\"ors\"ok att sjukf\"orklara vissa kritiska 
samh\"allsv\"arderingar och d\"armed oskadligg\"ora eller kanske t~o~m 
internera samh\"allskritiska personer. (...) Den omfattande debatten kring 
sociopatibegreppet gjorde att det aldrig inf\"ordes."{} S\aa{}lunda anv\"ander 
Wallin ett kontroversiellt och kliniskt icke vedertaget begrepp.} .

Alla hackare, ravare, anarkister, nazister, frimurare och liknande sm\aa{} 
grupperingar \"ar d\"arf\"or att betrakta s\aa{}som sociopater. S\aa{} \"aven 
Rotary. Sociopatisk information \"ar f\"oljaktligen information som \"ar 
skriven av socialt missanpassade m\"anniskor, eller m\"ojligen information som 
beskriver hur man skall bete sig f\"or att bli en socialt missanpassad 
m\"anniska. Att exempelvis sprida liberala id\'{e}er i ett totalit\"art 
kommunistiskt land m\aa{}ste betraktas som synnerligen sociopatiskt.

Det \"ar inte f\"orbjudet att vara socialt missanpassad. Det \"ar inte ens 
f\"orbjudet att sprida sociopatisk information. Men det finns en del 
auktorit\"ara element inom v\aa{}rt samh\"alle som g\"arna skulle se att det 
var det. Under mitt arbete med denna bok har jag lyckligtvis bara hittat ett 
enda genuint exempel p\aa{} denna storebrorattityd:

I en liten skojig rapport fr\aa{}n \textbf{Institutet f\"or R\"attsinformatik} 
i Stockholm som heter \textit{Kriminella Teknikzonen} har en jurist som heter 
\textbf{Anders Wallin} skrivit mycket om hur \textit{han} tycker att lagen ser 
p\aa{} sociopatisk information. I en rapport p\aa{} \"over 50 sidor lyckas han 
med konststycket att upprepade g\aa{}nger f\"ord\"oma denna s~k sociopatiska 
information, utan att en enda g\aa{}ng n\"amna att den faktiskt inte \"ar 
f\"orbjuden. Ist\"allet lutar han sig tillbaka p\aa{} ett juridiskt paradigm 
(tankem\"onster) som inneb\"ar att allt som hotar samh\"allet s\aa{} som det 
ser ut i dag per definition \"ar farligt. \"Overf\"ort till ideologi skulle 
detta kallas konservatism.

Han n\"amner bland annat att han inte kunnat hitta den sociopatiska boken 
\textit{The Anarchists Cookbook} p\aa{} n\aa{}got svenskt bibliotek, och 
forts\"atter med att ondg\"ora sig \"over att liknande information finns 
tillg\"anglig i flertalet svenska databaser. Han n\"amner dock inte att denna 
bok varit uppe till granskning -- och blivit \textit{friad.} Vill man l\"asa 
en riktigt sociopatisk bok kan man leta redan p\aa{} \textbf{Jerry Rubins} 
\textit{Snacka inte bara} som finns p\aa{} flera svenska bibliotek. Den \"ar 
dessutom utgiven p\aa{} det respektabla f\"orlaget Pan/Nordstedts. 
\textbf{Nikanor Teratologens} \textit{\"Aldreomsorgen i \"Ovre K\aa{}gedalen} 
\"ar ett annat exempel p\aa{} "{}tvivelaktig"{} litteratur, \textbf{Torbj\"orn 
S\"afwe} \"ar en sociopatisk f\"orfattare osv, listan kan g\"oras l\aa{}ng.

Med sociopatisk information menas tydligen b\"ocker som inte vanliga 
m\"anniskor skall l\"asa, f\"or d\aa{} blir de f\"orst\"orda. Eller: b\"ocker 
som inte ungdomar b\"or l\"asa, f\"or d\aa{} blir de f\"orst\"orda. Eller: 
b\"ocker som vissa skall f\aa{} l\"asa men inte alla, f\"or man kan inte lita 
p\aa{} deras omd\"ome. (Sj\"alv \"ar jag ganska barnsligt f\"ortjust i 
tryckfrihet.)

Samtidigt m\aa{}ste jag po\"angtera att jag inte tycker att allt i Wallins 
rapport \"ar dumt. Det jag tycker \"ar dumt \"ar det underf\"orst\aa{}dda rop 
p\aa{} censur som ligger mellan raderna p\aa{} en hel del st\"allen i den 
h\"ar rapporten. Wallin tycker att det \"ar hemskt att unga pojkar skall 
f\aa{} l\"asa s\aa{}dana h\"ar hackarb\"ocker och terrormanualer. Och visst 
f\"orst\aa{}r jag honom -- det finns de som har lyckats st\"alla till 
ordentliga problem med de kunskaper de skaffat sig genom att l\"asa 
s\aa{}dana. Det var visst n\aa{}gon i USA som lyckades spr\"anga sin 
lillasyster. Det blundar jag inte f\"or. Men han har tydligen \textit{l\"ast 
dem sj\"alv}...

S\aa{}dant retar s\aa{}klart gallfeber p\aa{} cyberpunkare, och betraktas med 
r\"atta som \"overf\"ormynderi. Ytterst ansvariga f\"or att ungdomar inte 
bygger bomber hemma torde deras f\"or\"aldrar vara. Och \"ar de s\aa{} gamla 
att de flyttat hemifr\aa{}n, s\aa{} anser jag faktiskt att man kan lita p\aa{} 
dem. Faktiskt tror jag till och med att de klarar av att l\"asa s\aa{}dana 
h\"ar b\"ocker, om det roar dem. Jag r\aa{}kar anse att en m\"anniska som 
tillverkar en bomb hemma i garaget helt klart m\aa{}ste ha mer \"an en skruv 
l\"os, och f\"or den skull skall inte vanliga, hederliga m\"anniskors 
yttrande- och tryckfrihet \aa{}sidos\"attas.

Jag skall erk\"anna en sak: jag \"ager massor med sociopatisk information. Jo, 
det \"ar faktiskt sant. Jag har bland annat anv\"ant den som underlag f\"or 
den h\"ar boken. N\"astan all s\aa{}dan information jag har \"ar digital, och 
eftersom det roar mig kopierar jag den g\"arna till var och en som \"ar 
intresserad, vilket jag inte ser som ett dugg ansvarsl\"ost.

\section*{F\"orbjuda Datavirus??}

Att f\"orbjuda virustillverkning \"ar ocks\aa{} mycket tveksamt. S\"arskilt 
som man inte har n\aa{}gra planer p\aa{} att f\"orbjuda \textit{innehav} av 
datavirus, bara nyproduktionen. F\aa{}r jag inte framst\"alla ett datavirus 
och infektera min egen dator med det om jag k\"anner f\"or det? Det verkar 
konstigt, tycker jag. Till saken h\"or att man kan skapa ett datavirus p\aa{} 
papper med hj\"alp av en vanlig blyertspenna om man vill. Det \"ar f\"orst 
n\"ar man matar in viruset i en dator och sprider det, som det kan g\"ora 
skada.\footnote{N\aa{}gon kanske reagerar p\aa{} att jag talar i termer av 
egna \aa{}sikter. Detta beror p\aa{} att det inte finns n\aa{}gra lagar att 
diskutera runt.}

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{Storebror:}\textit{ Vad skall du g\"ora virus f\"or? Det 
kommer inget gott ur det. L\aa{}t bli det. L\aa{}t bli det s\"ager jag. 
Varf\"or skall du skriva dikter? Vad skall det vara bra f\"or? L\aa{}t bli. 
G\aa{} till fabriken och jobba ist\"allet. G\"or nytta s\"ager 
jag.}\end{quotation}

\noindent{}D\"aremot kan jag h\aa{}lla med om att avsiktligt spridande av 
datavirus kanske b\"or kriminaliseras. Debatten har varit uppe i USA, d\"ar 
bland annat den namnbekante virusbek\"amparen \textbf{Alan Solomon} (k\"and 
som \textbf{Dr Solomon}) klart och tydligt deklarerade att han ans\aa{}g att 
ett f\"orbud mot virustillverkning hotade individens fri- och r\"attigheter. 
Vidare kan ett virus inte riktigt j\"amf\"oras med en bomb, eftersom en 
isolerad dator med ett virus p\aa{} inte kan s\"agas utg\"ora n\aa{}gon 
allm\"an fara. I synnerhet g\"aller detta inte om anv\"andaren vet vad han/hon 
h\aa{}ller p\aa{} med, vilket man f\aa{}r anta att en virustillverkare g\"or. 
Dessutom best\aa{}r ett virus inte av n\aa{}got p\aa{}tagligt som kemikalier 
eller metall, utan av ren information. Ett datavirus \textit{kan} konstrueras 
som en serie nedskrivna kommandon p\aa{} papper, det \"ar bara olika former av 
samma information. Ett virus p\aa{} papper skulle allts\aa{} vara lagligt 
eftersom det r\aa{}der tryckfrihet h\"ar i landet, medan ett k\"orbart virus 
skulle vara f\"orbjudet eftersom det inte r\aa{}der informationsfrihet? \"Ar 
inte det samma sak?

V\aa{}r moderna trojanska h\"ast i form av datavirus drabbas sannolikt av 
samma \"ode som \textbf{Karl Gerhards} revy \textit{Den \"ok\"anda h\"asten 
fr\aa{}n Troja}, som snabbt och effektivt f\"orbj\"ods eftersom den 
kritiserade nazisternas infiltration av Sverige under 1940-talet. O\"onskad 
konst b\"or icke framf\"oras (i nationens intresse) och du vet inte alls 
b\"ast sj\"alv vad du vill g\"ora med din dator.\footnote{ Sarkasm.}

\section*{Datainspektionen och Integriteten}

Den yttersta fronten mot datorbrottslighet i Sverige utg\"ors av 
\textit{Datainspektionen}. Denna myndighet skall framf\"or allt kontrollera 
att statliga myndigheter och f\"oretag f\"oljer \textbf{Datalagen}, som 
uppr\"attats speciellt f\"or att skydda individen mot ett totalit\"art 
datasamh\"alle. B\aa{}de Datalagen och Datainspektionen tillkom 1973 som en 
produkt av en allm\"an internationell debatt med ursprunget i San Francisco. 
Det var i samband med folk- och bostadsr\"akningen 1970 d\aa{} samtliga 
uppgifter f\"or f\"orsta g\aa{}ngen registrerades med hj\"alp av datorer som 
m\aa{}nga b\"orjade dra paralleller till \textbf{George Orwells} \textit{1984} 
och v\"ackte en debatt om integritetsfr\aa{}gorna. Man menade att 
myndigheterna till viss del samlade p\aa{} sig uppgifter man inte hade 
n\aa{}gon som helst nytta av, och som skulle kunna anv\"andas att kontrollera 
medborgaren i minsta detalj.\footnote{Jag \"ar Anders R Olsson stort tack 
skyldig f\"or m\aa{}nga av detaljerna kring datalagen och datainspektionens 
tillkomst.}

En tongivande filosof som \"annu tycks ha stort inflytande \"over 
datainspektionen \"ar f\"orre chefen \textbf{Jan Freese}. I praktiken verkar 
det som om mycket av vad Jan s\"ager eller skriver anammas av Datainspektionen 
utan vidare diskussion. Det g\"or dock inte s\aa{} mycket eftersom karln \"ar 
ganska vettig. Han har lagt fram flera kloka f\"orslag p\aa{} nya datalagar 
och avsev\"art f\"orberett det svenska samh\"allet p\aa{} 
informationsrevolutionen. Speciellt vettigt \"ar f\"orslaget om en 
\textit{generell integritetslag} som skall g\"alla personregister och 
intr\aa{}ng i privatlivet oavsett om datorer och elektronik \"ar inblandade 
eller inte. Lagen borde enligt Freese reglera (citat ur Datateknik Nr 8/1995):

\begin{itemize}

\item Tilltr\"ade till och genoms\"okande av privata lokaler

\item Kroppsunders\"okning, medicinska unders\"okningar och psykologiska test

\item Skuggning / Spionage

\item Olovlig fotografering / Inspelning

\item Elektronisk avlyssning

\item Spridande av f\"ortroliga uppgifter

\item Avsl\"ojande av annans privata f\"orh\aa{}llanden

\item Utnyttjande av annans namn, bild o dyl

\item Missbruk av annans ord och meddelanden

\end{itemize}

\noindent{}Och det \"ar v\"al ungef\"ar den h\"ar sortens registrering som 
EFF, Cypherpunkare m~fl motarbetar. Skillnaden i cypherpunkarnas fall \"ar att 
de menar att regimen (i USA allts\aa{}) fullst\"andigt misslyckats med att 
uppr\"atth\aa{}lla individens integritet. Ja, de menar rent av att regimen 
inte kan hantera dessa m\"ojligheter utan att bli maktgalen och vilja 
kontrollera allt. \textit{D\"arf\"or} b\"or individen skydda sig sj\"alv med 
kryptografi, anonymitetsbarri\"arer etc. Man ser h\"ar tydligt det 
libertarianska arvet fr\aa{}n de amerikanska nybyggarna som var tvungna att 
skydda sina hus och g\aa{}rdar med egna vapen d\aa{} r\"attvisan \"annu inte 
fungerade. Den tiden ligger s\aa{} l\aa{}ngt tillbaka i den svenska historien 
att den n\"astan blir fr\"ammande f\"or oss. Vi \"ar vana att lita p\aa{} att 
myndigheterna fixar allt.

Att alltfler m\"anniskor bev\"apnar sig med kryptering beror till stor del 
p\aa{} att den elektoniska parallellv\"arlden, telerymden, \"ar barbarisk och 
ociviliserad, och att \"aven myndighetspersoner tycks handla instinktivt och 
nyckfullt i st\"allet f\"or lagenligt n\"ar de kommer i kontakt med datorer. 
Hade en integritetsskyddslag som den Freese f\"oresl\aa{}r funnits tidigare 
hade problemet varit ur v\"arlden.

\textit{Men notera f\"oljande}: datainspektionen lyder under regeringen. Om 
regeringen f\aa{}r f\"or sig att registrera alla olikt\"ankande kan inte 
datainspektionen g\"ora ett smack \aa{}t det, \"aven om det st\aa{}r i 
datalagen att regeringen b\"or inh\"amta synpunkter fr\aa{}n datainspektionen 
innan den uppr\"attar n\aa{}got register p\aa{} eget bev\aa{}g. 
Datainspektionen \"ar \textit{inte p\aa{} n\aa{}got vis} ett skydd mot ett 
totalit\"art kontrollsamh\"alle! Bara den som blint litar p\aa{} myndigheter 
och regeringar skulle v\aa{}ga luta sig tillbaka p\aa{} datainspektionen.

\section*{Fr\aa{}n Hackande till Databrott}

Kan d\aa{} hackande leda till gr\"ovre brottslighet? Svaret \"ar utan tvekan 
JA. Hackarg\"angen har \"aven de sin dos av psykopater och hugade 
f\"oljeslagare. Redan social ingenj\"orskonst m\aa{}ste betraktas som ett 
grovt avsteg fr\aa{}n samh\"allets normer. Det \textit{\"ar} o\"arligt att 
lura m\"anniskor, och att betrakta m\"anniskan i andra \"anden av 
telefonlinjen som ett objekt snarare \"an en m\"anniska av k\"ott och blod 
\"ar skr\"ammande k\"anslokallt. En del phreakare som konstruerat bl\aa{} 
l\aa{}dor har slagit mynt av verksamheten och s\aa{}lt apparaterna f\"or 
uppemot 1500 dollar, och det har sannerligen inga ideologiska orsaker.

Phreakare f\"orsvarar sina brott p\aa{} klassiskt vis: f\"or det f\"orsta 
drabbas i f\"orsta hand stora f\"oretag. Kontokortssvindlerier mot 
privatpersoner brukar i regel t\"ackas upp av f\"oretagen som uppl\aa{}ter 
korten. Samtidigt bortser man glatt fr\aa{}n det faktum att man st\"aller till 
ett helvetes el\"ande f\"or de privatpersoner som m\aa{}ste bevisa f\"or 
kontokortsf\"oretagen att de inte sj\"alva utnyttjat korten. Elitt\"ankandet 
\"ar h\"ar allt som oftast f\"orvr\"angt en urs\"akt att g\"ora vad som helst. 
Samtidigt skall det p\aa{}pekas att s\aa{}v\"al kontokortsf\"oretag som media 
\"overdriver de f\"oljder som drabbar innehavarna av missbrukade kontokort. 
\"Aven utredare p\aa{} kontokortsf\"oretag kan t\"anka och begriper i 
allm\"anhet att en v\"alutbildad tv\aa{}barnspappa inte ringer upprepade 
konferenssamtal \"over halva jordklotet f\"or skojs skull. M\aa{}nga 
utredningar avskrivs p\aa{} ett tidigt stadium.

F\"or det andra p\aa{}pekar man g\"arna det faktum att man inte 
\textit{tj\"anar} n\aa{}gonting p\aa{} att hacka. Hackare har gjort sig 
k\"anda f\"or att g\"ora inbrott p\aa{} telefonbolag och \textit{enbart} 
stj\"ala manualer. Man l\aa{}ter bli pengar och maskiner, eftersom man bara 
\"ar ute efter information. S\aa{}dant s\"atter givetvis myror i huvudet 
p\aa{} \aa{}klagare. En hackare st\"ammer inte in p\aa{} v\aa{}r stereotypa 
bild av en brottsling som tillskansar sig andra m\"anniskors egendom f\"or 
egen ekonomisk vinning. F\"or en informationslysten hackare \"ar det sj\"alva 
brottet \textit{i sig} som utg\"or vinningen, vilket kan tyckas lite 
egendomligt.

Att tillverka ett datavirus, eller att spraya graffitti p\aa{} en cementv\"agg 
-- det tj\"anar man inget p\aa{}. M\"ojligen \"ar det sabotage eller 
vandalism, men n\aa{}gon ligabrottslighet \"ar det inte fr\aa{}gan om. Kanske 
\"ar virustillverkning rent av, likt graffitti, att betrakta som en o\"onskad 
konstform; en produkt av v\aa{}r tid d\"ar allt konstn\"arligt skall vara 
sanktionerat och planerat och spontaniteten s\aa{} gott som fullst\"andigt 
utpl\aa{}nats.

Att hacka ett n\"atverk handlar mer om att \textit{utforska} systemet \"an att 
\textit{stj\"ala} systemtid. I vissa l\"ander, som Kanada, \"ar det 
till\aa{}tet att g\aa{} in i en annan m\"anniskas hus, se sig omkring, och 
sedan g\aa{} d\"arifr\aa{}n, s\aa{} l\"ange man inte skadar n\aa{}got. Ur 
etisk synvinkel \"ar det h\"ar ett knivigt problem. I Holland var det fram 
till 1987 fullst\"andigt lagligt att ta sig in i en dator s\aa{} l\"ange man 
inte f\"orst\"orde eller \"andrade n\aa{}gonting.\footnote{Detta \"ar 
f\"ormodligen orsaken till att europas st\"orsta hackartidskrift 
\textit{Hacktic}, kommer fr\aa{}n just Holland. Hackarna bakom Hacktic 
startade sedan ett Internetf\"oretag som heter \textbf{XS4ALL}, en av Hollands 
st\"orsta och mest kontroversiella internetleverant\"orer. De arrangerar 
exempelvis med oj\"amna mellanrum hackarcamping, senast 1997 under namnet 
\textbf{HIP} - Hacking In Progress.}

F\"or det tredje f\"orsvarar man sina handlingar ideologiskt -- man beskriver 
d\aa{} g\"arna samh\"allet som allm\"ant ruttet och menar att de riktiga 
bovarna \"ar de stora f\"oretagen och valutahandlarna som med sina 
spekulationer manipulerar hela m\"anskligheten att springa deras \"arenden. 
Parallellen till cyberpunkideologin \"ar uppenbar. Dessa p\aa{}st\aa{}enden 
\"ar utan tvekan till viss del sanna. Motpolen \"ar det etablerade 
samh\"allets sk\"onhet s\aa{} som \textbf{Oscar Wilde} en g\aa{}ng uttryckte 
den:

\textit{Det \"ar b\"attre att leva or\"att \"an att leva utan r\"attvisa.}

Det g\aa{}r allts\aa{} bra att tala och teoretisera om att g\"ora samh\"allet 
r\"attvist, medan de direkta aktionerna b\"or betraktas som olagliga i 
samh\"allets mening. Det \"ar samma princip som g\"aller alla andra 
utomparlamentariska aktioner - sedan m\aa{} det r\"ora sig om hackare, 
tr\"adkramare eller plogbillar. Bryter man mot lagen beg\aa{}r man brott. 
Punkt.

Sj\"alv tycker jag att det f\"oljer rent logiskt att b\aa{}de hackare och 
cyberpunkare som bryter mot lagen, s\aa{}v\"al som tr\"adkramare, plogbillar 
eller abortmotst\aa{}ndare som sl\aa{}r s\"onder abortkliniker, som ju 
\textit{alla} har ideologiska sk\"al till sina handlingar, \textit{skall} 
d\"omas och s\"attas i f\"angelse ocks\aa{}, om samh\"allet anser att det \"ar 
n\"odv\"andigt. Det \"ar inte samh\"allets uppgift att avg\"ora vilka 
v\"arderingar som g\"or en utomparlamentarisk aktion befogad eller inte. (Ur 
samh\"allets synvinkel.) Med anarkistiska v\"arderingar blir slutsatsen 
snarast att det inte borde finnas n\aa{}gra lagar alls, och handlingen f\"oder 
ett martyrskap. Det hela \"ar en fr\aa{}ga om v\"arderingar, och i v\aa{}rt 
samh\"alle av idag betraktas utomparlamentariska aktioner som brottsliga. 
Drabbar de privatpersoner \"ar de uppenbart felriktade; det var v\"al 
samh\"allet och inte individerna som skulle f\"or\"andras?\footnote{Detta 
stycke har v\"asentligt radikaliserats sedan f\"oreg\aa{}ende versioner av 
boken. Jag har, som man s\"ager, \"andrat \aa{}sikt. Jag tror numera allt 
mindre p\aa{} parlamentarismens m\"ojligheter i v\aa{}r tid. Detta \"ar en 
sm\"artsam insikt, men absolut n\"odv\"andig f\"or att \"overleva.}

Det har spekulerats om att hackare skulle kunna bilda hela underjordiska 
syndikat och samarbeta med maffian. Detta \"ar \"an s\aa{} l\"ange bara 
spekulationer. F\aa{}r jag s\"aga n\aa{}got sj\"alv skulle jag vilja 
p\aa{}st\aa{} att den generella hackarens mentalitet inte fungerar i 
organiserad brottslighet. Hackaren drar sig genast tillbaka n\"ar han/hon 
k\"anner sig fysiskt hotad och skiljs fr\aa{}n den skyddade tillvaron bakom 
sk\"armen. Detta beror inte p\aa{} att hon eller han skulle vara \textit{feg} 
utan p\aa{} att det hela bara \"ar "{}p\aa{} kul"{}.

M\aa{}nga hackare f\aa{}r underliga erbjudanden som \textit{"{}du som \"ar 
s\aa{} teknisk, skulle inte du kunna bygga en piratdekoder..."{}}, 
\textit{"{}kan du inte.. (ditt och datt)"{}}. Faktum \"ar, att \"aven om 
hackarna definitivt \textit{kan} g\"ora detta, \"ar det ytterst s\"allan de 
g\"or det. Hackare \"ar n\"amligen antiauktorit\"ara och avskyr att 
kommenderas. \textit{"{}L\"ar dig sj\"alv!"{}} brukar vara det vanligaste 
svaret. Hackare vill inte ha n\aa{}gon underordnad roll som tekniksnille i 
n\aa{}gon brottslig organisation. Varf\"or skulle han? Han kan tj\"ana 
betydligt mer pengar p\aa{} ett \textit{l\aa{}gavl\"onat} datajobb \"an 
n\aa{}gon brottslig organisation kan erbjuda, m\"ojligen med undantag av 
maffian och fr\"ammande underr\"attelsetj\"anster. R\aa{}d, tips och id\'{e}er 
st\aa{}r de d\"aremot g\"arna till tj\"anst med: \textit{"{}Har du k\"ort 
fast?"{}}, \textit{"{}Hur gjorde du det d\"ar?"{}, "{}Har du hittat n\aa{}got 
intressant?"{}}, men uppdrag av ekonomiska sk\"al och inte av vanlig 
uppt\"ackarlusta? Gl\"om det.

Till och med tycker jag att vi skall vara tacksamma att det var de sm\aa{} 
ettriga hackarna som uppt\"ackte s\"akerhetsbristerna i datorsystemen 
ist\"allet f\"or \textit{de stora hajarna}. I phreakarnas guld\aa{}lder p\aa{} 
70-talet fanns det en del stora spelsyndikat som utnyttjade de bl\aa{} 
l\aa{}dorna som ibland tillverkades n\"astan industriellt och s\aa{}ldes f\"or 
hutl\"osa priser. Om detta m\aa{} man sedan ha vilken \aa{}sikt som helst, men 
ingen kan f\"orneka att det hackarna gjort har varit \textit{viktigt} f\"or 
industrin, \"aven om det inte alltid varit \textit{bra.} (Annars skulle det 
nog inte vara s\aa{} popul\"art att prata om dem.)

N\"ar Marvin i Uppsala tillverkar egna telefonkort och s\"aljer dem f\"or 
mellan 100 och 800 kronor \"ar det knappast att betrakta som industriell 
framst\"allning eller ens som verksamhet f\"or egen vinning. Med tanke p\aa{} 
den enkla utrustning som anv\"andes och den tid som lades ned p\aa{} 
konstruktion liknar det n\"armast brakf\"orlust. Det tycks d\aa{} snarare vara 
n\aa{}got ideologiskt som ligger bakom konstruktionen av telefonkorten. Frihet 
\aa{}t informationen? Anarki?

Personligen m\aa{}ste jag s\"aga att de "{}h\aa{}rdvaru-virus"{} i form av en 
liten elektronisk mackap\"ar som kallas \textit{Big Red} och som hittats i en 
del amerikanska och australiensiska bankdatorer \"ar mycket mer skr\"ammande 
\"an n\aa{}gonting \textit{n\aa{}gon} hackare \textit{n\aa{}gonsin} 
\aa{}stadkommit. Detta f\"orem\aa{}l kopierar, krypterar och g\"ommer viktig 
information p\aa{} en dators h\aa{}rddisk s\aa{} att den som vet hur man skall 
g\aa{} till v\"aga l\"att kan komma \aa{}t den. Big Red kan mycket v\"al vara 
konstruerat av maffian eller n\aa{}gon internationell underr\"attelsetj\"anst. 
Dessa m\aa{}ste ha monterats m\aa{}lmedvetet fr\aa{}n \textit{insidan} av ett 
f\"oretag, till skillnad fr\aa{}n hackarens utforskande som sker utifr\aa{}n 
och av ren nyfikenhet.

Fortfarande i juli 1995 huserade en ovanligt sofistikerad datorliga i Sverige. 
De gick in i kontor och stal enbart datorer, inte sk\"armar och tangentbord 
(dessa klipptes loss), utan bara datorer. P\aa{} en del \"aldre modeller tog 
man enbart minneskretsar och h\aa{}rddiskar. F\"or att kunna arbeta ost\"ort 
hade man klippt av televerkets larmkablar genom att \"oppna luckor i gatan 
p\aa{} samma man\'{e}r som hackarna i filmen \textit{Sneakers}. Man 
kommunicerade internt via komradio, och polisen lyckades till och med banda 
tjuvarnas kommunikation. \"And\aa{} lyckades man inte ta dem.

Det \"ar ingen tvekan om varifr\aa{}n dessa tjuvar kommer. En del av dem \"ar 
definitivt hackare av n\aa{}got slag, andra mer h\"ardade tekniska 
brottslingar. Likheten med Gibsons romanfigurer \"ar sl\aa{}ende: man tar bara 
verktyg f\"or informationshantering, minnen \"ar guld v\"arda och den tekniska 
skickligheten hos tjuvarna \"ar fantastisk. Jag t\"anker inte f\"or en sekund 
f\"orneka att dessa tjuvar l\"art sig mycket av den teknik de anv\"ander vid 
sina st\"older fr\aa{}n olika hackartidskrifter: Rolig Teknik, Phrack, alla 
m\"ojliga b\"ocker fr\aa{}n sm\aa{} obskyra bokf\"orlag. (Plus vanlig 
studentlitteratur, helt s\"akert.) Men det \"ar faktiskt inte det som \"ar 
problemet.

Problemet \"ar \textit{vi}. Problemet \"ar att vi tittar p\aa{} filmer som 
Sneakers, J\"onssonligan, Enkelst\"oten osv, d\"ar vi f\aa{}r chansen att mysa 
\aa{}t bilden av den romantiske eller rolige brottslingen, trots att det \"ar 
denna vi f\"ord\"omer som samh\"allets fiende och allt ont f\"ortj\"anande 
avskum. Brottslingen, eller i det h\"ar fallet den \textit{tekniskt avancerade 
brottslingen}, beh\"over vi f\"or att veta att det fortfarande g\aa{}r att 
g\aa{} runt alla elektroniska s\"akerhetssystem. F\"or kan vi inte komma undan 
den tekniska bevakningen, ja d\aa{} \textit{kan} vi inte vara ohederliga, och 
d\aa{} \"ar det inte l\"angre n\aa{}got fritt val att vara hederlig. Det finns 
ingen antikarri\"ar som vi kan se ned p\aa{} i v\aa{}r str\"avan att 
st\"andigt dundra upp i den sociala hierarkin. Det finns ingen heder som vi 
kan bevara, f\"or om ingen n\aa{}gonsin \"ar ohederlig vet man inte vad det 
inneb\"ar att vara hederlig. Brottsligheten finns som en motor som driver oss 
att vara sk\"otsamma, varnar oss om vi kommer i n\"arheten av kanten, och 
f\aa{}r oss att k\"anna oss n\"oja med v\aa{}ra lyckade liv. Vi springer ju 
trots allt inte omkring och klipper av larmkablar och snor datorer om 
n\"atterna, eller hur? Vi jobbar ju p\aa{} dagarna och \textit{sover} p\aa{} 
n\"atterna. Var natt beh\"over sin dag. Var samh\"alles ljusa laglydiga sida 
beh\"over sin ljusskygga underjordiska r\"orelse.

Vi ger v\aa{}ra genier tv\aa{} karri\"arer. Antingen skall de genom en 
nio\aa{}rig skola, ett tre\aa{}rigt gymnasium och en h\"ogskolekarri\"ar f\"or 
att kunna bli civilingenj\"orer och st\"andigt forts\"atta sina karri\"arer 
upp\aa{}t eller \aa{}t sidan i jakten p\aa{} \textit{mer} status, \textit{mer} 
pengar, och \textit{mer} sp\"annande arbetsuppgifter. (T\"ank, en dag kan man 
ju bli chef... Jag m\aa{}ste l\"asa lite ekonomi ocks\aa{}... Umg\aa{}s i 
r\"att kretsar, dryfta r\"att \aa{}sikter...)

Men om man inte tycker om skolan? Om den hiskeligt l\aa{}nga utbildningen 
tr\aa{}kar ut dig, men ditt intresse fortfarande gl\"oder f\"or elektroniska 
mackap\"arer och datorer? Inget problem. Samh\"allet har n\aa{}got f\"or dig 
ocks\aa{}: \textit{tv\aa{}\aa{}rigt} gymnasium, \textit{ingen} status, 
\textit{inga} pengar, och \textit{inga} sp\"annande arbetsuppgifter som 
PLEX-programmering eller styrsystemskonstruktion. Du f\aa{}r aldrig g\aa{} i 
de r\"atta skolorna, l\"ara k\"anna r\"att m\"anniskor eller l\"asa de r\"atta 
b\"ockerna. Du f\aa{}r inte det r\"atta sociala arvet. \textit{Detta trots att 
du kanske i sj\"alva verket \"ar h\"andig och l\"attl\"ard och passar b\"attre 
p\aa{} Ericssons utvecklingsavdelning \"an n\aa{}gon annan!} 
Anst\"allningsf\"orfarandet p\aa{} h\"ogteknologif\"oretagen \"ar smakfullt 
anpassat att f\"orpassa personer med tv\aa{}\aa{}rig utbildning ner i kryptan 
igen.

\AA{}terst\aa{}r: antikarri\"ar. Utnyttja dina kunskaper till att bryta ned 
samh\"allets s\"akerhetssystem s\aa{} att de stackars medborgarna ser att det 
inte \"ar bombs\"akert. Ge dem n\aa{}got att k\"ampa och leva f\"or. Ge dem 
ett yttre hot s\aa{} att de slipper v\"anda blicken in\aa{}t. Var lagl\"os 
f\"or att s\"atta ramarna f\"or de laglydiga. Tro inte att brott inte l\"onar 
sig -- det g\"or de ibland. Bara n\aa{}gra stycken d\aa{} och d\aa{} \aa{}ker 
fast s\aa{} att de goda m\"annsikorna f\aa{}r n\aa{}got ont att bespotta.

K\"ara l\"asare -- era brottslingar \"ar de dj\"avlar ni speglar er i f\"or 
att se \"angeln inom er sj\"alva. Ta mig fan om de \"ar ett dugg s\"amre \"an 
er!\footnote{Om n\aa{}gon undrade: ja, jag har bland annat studerat 
socialpsykologi.}

\section*{Det Stora F\"oretagets S\"akerhetsstyrkor}

Ett av de mest otrevliga databrott jag har h\"ort talas om begicks (och 
beg\aa{}s kanske fortfarande) av \textbf{Telia}. I april 1995 avsl\"ojade den 
elektroniska tidningen Z central, en underavdelning till Z-mag@zine att Telia 
hade en egen enhet f\"or n\"at\"overvakning som systematiskt samlade in 
information om abonnenter som de misst\"ankte vara phreakare eller hackare. 
Genom att anv\"anda telefonv\"axlarnas datorer kunde man l\"att katalogisera 
vilka som ringde vilka samtal och vart. Det verkar rent av som om Telia 
systematiskt sp\aa{}rade och iakttog vissa hackare, n\aa{}got som egentligen 
bara Polisen har r\"att att g\"ora. De f\"orde sedan dessa uppgifter vidare 
till andra f\"oretag som de misst\"ankte blev utnyttjade av dessa hackare.

Detta \"ar f\"orbjudet enligt 4:e paragrafen i datalagen som inneb\"ar att man 
inte f\aa{}r registrera uppgifter om brottsmisstankar mm utan 
datainspektionens tillst\aa{}nd. S\aa{}dana tillst\aa{}nd ges i princip aldrig 
-- detta f\"or att undvika totalit\"ara samh\"allsmaskinerier.

Det skall till\"aggas att denna debatt om Telias trafikavl\"asningar inte \"ar 
n\aa{}gon nyhet. Redan 1981 skaffade man sig en elektronisk trafikavl\"asare 
med namnet \textbf{TAL-T M80} som kunde registrera all trafik p\aa{} en viss 
linje, varefter informationen s\"andes till en central dator d\"ar den 
lagrades. Sedan dess har Telia inf\"ort denna \"overvakning p\aa{} s\aa{} gott 
som varenda telefon i hela Sverige, eftersom funktionen f\"or 
trafik\"overvakning finns inbyggd i varje AXE-v\"axel. I sj\"alva verket 
registreras allt n\aa{}gon g\"or p\aa{} sin telefon av AXE-v\"axeln. Om du 
lyfter luren, trycker \textit{en} siffra och l\"agger p\aa{} igen, registreras 
detta med klockslag och tryckt siffra i en dator. Telia kan sedan ta fram en 
komplett lista p\aa{} alla telefonsamtal och icke-telefonsamtal som gjorts - 
allt som h\"ant p\aa{} linjen. Uppgifterna skall enligt Telia anv\"andas f\"or 
utv\"ardering och f\"orb\"attring av befintliga system, f\"or att l\"osa 
tvister med abonnenter osv. Uppgifterna om lyckade uppkopplingar lagras p\aa{} 
CD-skivor i all evighet.\footnote{Efter mycket br\aa{}k med Telia, som bland 
annat innebar att jag blev tvungen att "{}skicka Datainspektionen p\aa{} 
dem"{} fick jag en kopia p\aa{} min egen samtalslogg. Detta ledde ocks\aa{} 
till f\"or\"andringar i s\"attet Telia redovisar uppgifterna: numera finns det 
en rad p\aa{} varje teler\"akning som jag lite fantasil\"ost kallar "{}Linus 
Walleij-raden"{} som ser ut s\aa{}h\"ar: \textit{Anm) F\"or de flesta 
samtalstyper kan specifikation beg\"aras f\"or kommande period.} Telia har 
gjort gemensam sak med Polisen, som ocks\aa{} vill spara dessa uppgifter (bl~a 
f\"or att i efterhand kunna utreda brott), gentemot datainspektionen som anser 
att de b\"or f\"orst\"oras.}

Att Telia inte kan l\aa{}ta bli att registrera och analysera sin verksamhet 
f\"orst\aa{}r var och en som jobbat inom ett st\"orre f\"oretag. Men att 
f\"ora uppgifter om detta vidare \"ar f\"orbjudet enligt s\aa{}v\"al tele- som 
datalagen. Telia hade i och f\"or sig gott upps\aa{}t i att "{}hj\"alpa"{} de 
drabbade f\"oretagen, men det urs\"aktar inte att man g\"or n\aa{}got 
s\aa{}dant h\"ar. Jag har \"aven sett indikationer p\aa{} att Telia anv\"ander 
sina datalistor till b\aa{}de det ena och det andra inom bolaget. N\"ar de 
sj\"alva drabbas av hackare av n\aa{}got slag utnyttjas informationen 
h\"ansynsl\"ost av Telias s\"akerhetsavdelningar f\"or att pressa hackare 
p\aa{} uppgifter om hur intr\aa{}ngen beg\aa{}tts. (Telias egna datorer lider 
i m\aa{}nga fall av underm\aa{}lig s\"akerhet.\footnote{Anonym hackare i 
Oktober 1996: \textit{"{}Jag \"ar innanf\"or Telias brandv\"agg igen... De 
satte in en ny som var mycket b\"attre, men jag kom runt den..."{}}}) Detta 
trots att dessa uppgifter inte ens f\aa{}r l\"amnas ut till Polisen...

F\"or att g\"ora bek\"ampandet av telebrottslighet \"an mer effektivt har man 
b\"orjat unders\"oka m\"ojligheterna att konstruera ett sk 
\textit{expertsystem}, en artificiellt intelligent agent som skall analysera 
de databand d\"ar alla svenska telefonsamtal registreras i jakten p\aa{} 
\textit{beteendem\"onster} som verkar suspekta; exempelvis personer som ringer 
m\aa{}nga och l\aa{}nga samtal utan mellanrum, ringer m\aa{}nga 020-nummer osv 
osv, s\aa{} att man kan bygga upp en databas med "{}misst\"ankta"{} 
abbonenter. Man f\aa{}r hoppas att Telia i s\aa{} fall inte t\"anker anv\"anda 
systemet eftersom detta inneb\"ar fullst\"andigt olaglig hantering av 
dataregister. Men vad g\"or man inte f\"or att uppr\"atth\aa{}lla 
s\"akerheten...

Telia f\aa{}r st\aa{} som exempel p\aa{} hur storf\"oretagen ser p\aa{} 
databrott. Av de angrepp som sker mot Telias tekniska anl\"aggningar utg\"ors 
87\% av st\"old och skadeg\"orelse, medan manipulation av tekniska system och 
intr\aa{}ng utg\"or drygt 10\%. I den sistn\"amnda kategorin ing\aa{}r 
phreakare och hackare, men \"aven en stor del andra som inte har n\aa{}got som 
helst med denna underjordiska r\"orelse att g\"ora. (\textit{Men}, eftersom 
hackarna har en gemensam kultur och etik \"ar de s\aa{}klart alltid l\"attast 
att s\"atta fingret p\aa{} och f\"ord\"oma.)

Telia \"ar dessutom ett f\"oretag som lider av en n\"armast paranoid r\"adsla 
f\"or att n\aa{}gon skall f\"orst\aa{} sig p\aa{} deras system. Det g\"or alla 
telebolag. Eftersom det tekniska skyddet p\aa{} Telias v\"axlar inte \"ar 
tillr\"ackligt lutar man sig tillbaka p\aa{} ett \textit{psykologiskt skydd}, 
som helt enkelt inneb\"ar att man h\aa{}ller inne med information s\aa{} att 
en t\"ankt angripare inte kan veta n\aa{}got om hur systemen fungerar. P\aa{} 
samma s\"att skyddar man sin egen organisation, sina egna interna 
telefonnummer etc. Till och med inom organisationen skyddar man sig. Man ser 
noga till att inte sprida on\"odigt mycket kunskap bland operat\"orer som inte 
beh\"over den f\"or att sk\"ota sitt arbete. N\aa{}gon helhetssyn p\aa{} 
systemen finns inte annat \"an hos chefer och mycket h\"ogt uppsatta 
ingenj\"orer och systemutvecklare. Enda v\"agen dit \"ar via internutbildning. 
Kunskap om Telias system skall allts\aa{} bara finnas p\aa{} insidan av 
organisationen, ingen utanf\"or Telia skall f\aa{} veta n\aa{}got om hur 
kopplingarna verkligen fungerar. \textit{Bort med tassarna}, till skillnad 
fr\aa{}n "{}hands-on"{} allts\aa{}. Du skall bara anv\"anda systemet. 
F\"ors\"ok inte ta reda p\aa{} hur det fungerar, inte ens om du \"ar 
intresserad. Granska inte, rota inte bland kablarna, bara \textit{ring}, 
\textit{betala} och \textit{var n\"ojd!}

Den direkta orsaken till att Telia skaffat sig en egen s\"akerhetsorganisation 
\"ar att Polisen varken har tid eller r\aa{}d att reda ut Telias problem. (Som 
jag n\"amnde tidigare rotar man og\"arna i bedr\"agerier f\"or mindre \"an 
50.000 kr.) Telia har sj\"alva uppgett att bolaget har behov av c:a 30 
s\"akerhetschefer plus ett 10-tal specialister inom omr\aa{}dena fysiskt 
s\"akerhet, systemteknisk s\"akerhet, ADB-s\"akerhet, sekretess och 
informationsskydd. Den sistn\"amnda kategorin \"ar den som skall se till att 
bland andra jag inte f\aa{}r veta det som stod i f\"oreg\aa{}ende mening. 
(Dessa siffror h\"arh\"or sig dock fr\aa{}n tiden d\aa{} Telia fortfarande 
hette Televerket och d\"armed var tvungna att l\"amna ut uppgifter till 
allm\"anheten tack vare offentlighetsprincipen.) F\"ormodligen har cheferna 
f\"or informationsskydd numera en v\"al strukturerad organisation som ser till 
att information som betraktas som farlig inte l\"amnar f\"oretaget eller 
hamnar i offentliga arkiv.

En annan sak som man skall ha fullst\"andigt klart f\"or sig \"ar att 
storf\"oretag som Telia inte har r\aa{}d med moral. N\"ar man v\"al har 
kartlagt de bedr\"agerier som drabbar f\"oretaget m\aa{}ste man f\"orst 
avg\"ora om det l\"onar sig att jaga bedragare och f\"orb\"attra 
s\"akerhetsrutinerna innan man verkligen g\"or det. Om man f\"orlorar kunder 
p\aa{} att f\"orb\"attra s\"akerheten s\aa{} att rutinerna blir f\"or 
kr\aa{}ngliga f\"or de legitima anv\"andarna, l\aa{}ter man hellre hackarna 
h\aa{}llas. Detta har f\aa{}tt en del hackare att h\"oja p\aa{} \"ogonbrynen 
och undra om telef\"oretagen \"ar sn\"alla, dumma eller bara korkade. I 
sj\"alva verket t\"anker de bara p\aa{} pengar. Det \"ar d\"arf\"or det 
fortfarande \"ar s\aa{} l\"att att ringa p\aa{} falska kontokortsnummer -- det 
kostar helt enkelt f\"or mycket att \aa{}tg\"arda problemet.

L\aa{}t mig nu dra en liten parallell. N\"ar jag pratade om cyberpunk n\"amnde 
jag att William Gibson med flera skildrar en framtid d\"ar all ekonomi och 
utveckling sk\"ots av storf\"oretag med benh\aa{}rd hierarkisk organisation 
och en vanvettigt h\"og arbetsmoral. I utvecklingslaboratorierna spottas nya 
tekniska innovationer fram av uttr\aa{}kade ingenj\"orer med ett finger 
konstant p\aa{} snabbspolningsknappen. Allt i dessa f\"oretags organisation 
syftar till att f\aa{} alla m\"anniskor som ing\aa{}r i hierarkin att k\"anna 
sig s\aa{} viktiga som m\"ojligt, s\aa{} att de jobbar s\aa{} effektivt som 
m\"ojligt och tvingar de som finns under dem att jobba \"an h\aa{}rdare. 
Resultatet blir en fruktansv\"art effektiv, men samtidigt vanvettigt 
psykopatisk organisation som kan driva samh\"allsutvecklingen \"over vilka 
gr\"anser som helst.

De hackare som tvingats till Telias regionskontor som informat\"orer har med 
skr\"ackblandad f\"ortjusning beskrivit den rigor\"osa s\"akerheten. De har 
passerat flera d\"orrar, alla med blinkande lysdioder och med krav passerkort 
f\"or att hindra fel m\"anniska att vara p\aa{} fel plats vid fel tillf\"alle. 
L\"angst upp i byggnaden sitter de h\"ogsta cheferna, bakom sammanlagt kanske 
fem d\"orrar som alla fordrar passerkoder. Hierarkierna fordrar att 
kontorsrummen blir allt st\"orre ju h\"ogre upp man kommer. P\aa{} \"oversta 
v\aa{}ningen \"ar de rej\"alt vr\"akiga. Det \"ar hit upp alla i huset 
str\"avar att komma. De som finns p\aa{} nedersta v\aa{}ningen i detta babels 
torn kan inte ens komma igenom h\"alften av d\"orrarna till \"oversta 
v\aa{}ningen. P\aa{} det viset uppr\"atth\aa{}lls viljan att st\"andigt 
kl\"attra upp\aa{}t mot toppen.

Hit kallas hackaren. Mannen p\aa{} andra sidan bordet \"ar inte elak. Han \"ar 
inte om\"ansklig, psykopatisk eller enbart grym. Han \"ar nitiskt. Han tror 
p\aa{} de tio v\aa{}ningar betong som hackaren just slussats upp igenom. Han 
har i hela sitt liv, \"anda sedan han kom ut fr\aa{}n universitetet, varit en 
del av denna hierarki. Eftersom han \"ar chef har han varit bland dem som 
visat st\"orst lojalitet, trohet mot bolaget och hela det samh\"allssystem det 
\"ar en produkt av. Han kan inte f\"or sitt liv f\"orest\"alla sig att 
n\aa{}got av detta skulle kunna bygga p\aa{} ett felaktigt antagande. Att det 
skulle vara n\aa{}got fel p\aa{} det marknadsekonomiska system vari han 
sj\"alv bara \"ar ett litet, litet kugghjul. N\aa{}gonstans inom sig 
uppr\"atth\aa{}ller han en liten illusion om frihet och oberoende som han 
v\aa{}rdar \"omt.

Han har all respekt f\"or hackaren. 20-\aa{}ringen p\aa{} andra sidan bordet 
lyckades ju ta sig igenom allt han byggt upp. Och han gjorde det inte med 
v\aa{}ld -- han gjorde det med sin intelligens. Han manipulerade Telias 
datorer. Han t\"anke ett steg l\"angre \"an Telias egen s\"akerhetspersonal. 
Chefen \"ar imponerad. Men samtidigt vet han, med grund i sina v\"arderingar 
av det vackra samh\"alle d\"ar han kan leva i en fl\aa{}dig enplansvilla med 
hemmafru, tv\aa{} barn och tv\aa{} bilar, att den d\"ar grabben har fel. 
Grabben \"ar en brottsling och skall behandlas som en brottsling. Han vet att 
han har att g\"ora med en farlig person. Hackarmyten om den kallblodiga, 
anarkistiska antagonisten har han svalt med hull och h\aa{}r. Det \"ar 
\textit{han}, s\"akerhetschefen, som har r\"att. Betongen, skrivbordet, 
villan, marknaden, skolan... Allt detta har han i ryggen. Det \"ar klart att 
han har r\"att. Hur skulle saker och ting annars fungera?

Givetvis m\aa{}ste han f\aa{} veta hur det gick till. Eftersom han vet att han 
har r\"att kan han ta till alla medel som st\aa{}r till buds. I betongsalarna 
i G\"oteborg, Farsta och Kalmar st\aa{}r hans trogna tj\"anare -- \textbf{IBM 
3081 D, AS/9000, Sperry 1100/92} - datorer som lyder hans minsta vink. Redan 
innan hackaren kallades till kontoret l\"at han dra ut listor p\aa{} alla de 
samtal denne gjort under det senaste halv\aa{}ret. Exakt, med tidsangivelser 
p\aa{} sekunder. \textit{S\aa{} han ringde sin flickv\"an mitt i natten direkt 
efter ett tv\aa{}timmars samtal p\aa{} ett 020-nummer i USA? Varf\"or d\aa{}? 
\"Ar hon ocks\aa{} inblandad?} Det kommer att bli ett l\aa{}ngt f\"orh\"or. 
Hackaren p\aa{} andra sidan bordet vet inte att listan som Telias 
s\"akerhetschef snart skall sticka under n\"asan p\aa{} honom \"ar 
fullst\"andigt v\"ardel\"os ur juridisk synvinkel. Ingenting \"ar bevittnat 
eller undertecknat; bara 5 samtal har sp\aa{}rats. Dessa 5 samtal utg\"or den 
enda bindande bevisningen.

Hackaren med sin tr\aa{}kiga medelklassbakgrund tittar rakt \"over bordet och 
in i den imponerade chefens \"ogon. Han sk\aa{}dar Gibsons psykopatiska 
Tessier-Ashpool koncern i vit\"ogat. Han ser det enorma f\"oretagets 
pulserande hj\"arna sitta d\"ar i Lacoste-tr\"oja och vit skjorta. Fr\aa{}gan 
\"ar om han f\"orst\aa{}r det.

\section*{BBS:en som F\"orsvann}

Vi t\"anker oss att en grupp cyberpunkare i en n\"ara framtid s\"atter upp en 
BBS med namnet \textit{Pheliks} f\"or informationsspridning p\aa{} en st\"orre 
persondator med ett flertal ing\aa{}ende telefonlinjer. P\aa{} denna BBS finns 
piratkopierad programvara, narkotikarecept, anarkistiska elektroniska 
pamfletter, ing\aa{}ende beskrivningar av Telias AXE-v\"axlar, dokumentation 
p\aa{} smarta kreditkort och lite annat sm\aa{}tt och gott. 
Programvaruindustrin med Microsoft i spetsen \"ar f\"orbannade. 
Kreditinstituten med Visa och Eurocard \"ar f\"orbannade. Polisen som vill 
uppr\"atth\aa{}lla ordningen ser att detta bryter mot lagen och m\aa{}ste 
g\"ora n\aa{}got.

Cyberpunkarna \"ar dessv\"arre medvetna om polisens och myndigheternas 
t\"ankbara mot\aa{}tg\"arder och har d\"arf\"or vidtagit kontra\aa{}tg\"arder. 
N\"ar myndigheter ringer upp BBS:en m\"ots de av meddelandet:

\begin{quotation}

\noindent{}\textbf{Pheliks BBS \"oppen dygnet runt p\aa{} 28.800 bps.}

\textbf{OBSERVERA: Pheliks BBS \"ar \"oppen f\"or amat\"orer. Poliser, 
journalister, forskare och andra myndighetspersoner, s\aa{}v\"al som 
f\"oretagare eller f\"oretr\"adare f\"or id\'{e}ella organisationer som ringer 
i tj\"ansten \"ar INTE V\"ALKOMMNA. Om du tillh\"or n\aa{}gon av dessa 
kategorier ber vi dig v\"anligt men best\"amt att omedelbart avsluta 
f\"orbindelsen med Pheliks BBS. Tryck ENTER f\"or att bekr\"afta att du inte 
tillh\"or n\aa{}gon av ovanst\aa{}ende kategorier. Tryck +++ath0 f\"or att 
avsluta f\"orbindelsen.}

\end{quotation}

\noindent{}Genom detta meddelande aktiveras 21 paragrafen i datalagen med 
resultat att den som inte f\"oljer uppmaningen g\"or sig skyldig till 
databrott. P\aa{} detta vis om\"ojligg\"ors varje form av elektronisk 
husrannsakan och BBS:en hotas inte av myndigheter eller forskningsinstitut som 
m\aa{}ste h\aa{}lla sig inom lagens r\aa{}m\"arken.

\textit{Journalisterna} skulle i ett s\aa{}dant fall kunna \aa{}beropa sin 
morliska r\"att att som tredje statsmakt bryta mot datalagen i allm\"anhetens 
intresse. Mjukvaruf\"oretagen i form av Business Software Alliance skulle 
dessutom med h\"ogsta sannolikhet ge h\"oga fan i datalagen och trots detta 
meddelande g\aa{} vidare. Efter ett avsl\"ojande i tidningar eller upprepade 
anonyma tips (l\"as: lobbying) indirekt fr\aa{}n BSA, kombinerat med n\aa{}gon 
slags spaningsresultat som skulle kunna tolkas som att det \"aven fanns t~ex 
narkotika i den lokal BBS:en finns, skulle polisen trots allt kunna sl\aa{} 
till mot denna BBS.

Cyberpunkarna har dock f\"orutsett \"aven detta scenario. N\"ar polisen kommer 
tillbaka till polisstationen med datorn m\"arker de att den del av 
h\aa{}rddisken som inneh\aa{}ller BBS-informationen krypterats med programmet 
\textit{Securedrive}. Detta program anv\"ander 128-bitars DES-kryptering som 
\"ar k\"and f\"or att vara okn\"ackbar. Att kryptera sin h\aa{}rddisk \"ar 
inte f\"orbjudet - f\"oretagare g\"or det ocks\aa{} f\"or att skydda hemlig 
information mot st\"old, och till skillnad fr\aa{}n vanliga l\aa{}s kan DES 
inte forceras med v\aa{}ld. I samma \"ogonblick som polisen st\"angde av 
datorn blev den allts\aa{} i praktiken v\"ardel\"os som bevismaterial. Av 
utredningstekniska sk\"al kan polisen i och f\"or sig beh\aa{}lla datorn det 
n\"armaste \aa{}rhundradet och p\aa{} s\aa{} vis hejda att den misst\"ankta 
verksamheten forts\"atter.

Datorer \"ar dessv\"arre inte s\aa{} dyra. Redan innan utredningen har startat 
p\aa{} allvar har de v\"alorganiserade cyberpunkarna h\"amtat en ny dator och 
\aa{}terst\"allt hela BBS:en med hj\"alp av de magnetband som f\"orvarades 
p\aa{} ett helt annat st\"alle \"an datorn. Samma metod anv\"ands av 
f\"oretagen f\"or att skydda v\"ardefull information fr\aa{}n brand, st\"old 
eller maskinhaveri.

Polisen kan d\aa{}, om det anses finnas sk\"al, installera 
\"overvakningsutrustning och avlyssna datatrafiken till och fr\aa{}n BBS:en, 
videofilma cyberpunkarna medan de sl\aa{}r in passerkoderna osv, s\aa{} att de 
sedan kan g\"ora ett lyckat tillslag. Men detta \"ar dyrt och det skall mycket 
till f\"or s\aa{}dana \aa{}tg\"arder. Det \"ar ocks\aa{} troligt att 
mjukvaruf\"oretagen vidtar utomparlamentariska \aa{}tg\"arder. Kanske hyr de 
in en samurajhackare som likt datorcowboyen Case i Gibsons romaner p\aa{} 
f\"oretagens uppdrag g\aa{}r in i BBS:en via telen\"atet och f\"orst\"or den. 
Kanske lyckas n\aa{}got f\"oretag \"overtyga Telia om att st\"anga av 
telefonlinjerna till BBS:en. P\aa{} det viset kan det etablerade samh\"allet 
f\"orsvara sig mot cyberpunkarna och uppr\"atth\aa{}lla de ideal som hotats.

Det verkliga faran b\"orjar n\"ar alltf\"or m\aa{}nga s\aa{}dana 
cyberpunkgrupper uppst\aa{}r, n\"ar de g\"ommer sig f\"or myndigheterna och 
f\"oretagen eller bildar en bred organiserad bas i hela landet. Det v\"arsta 
som kan h\"anda \"ar om BBS:en flyttar till ok\"and adress p\aa{} Internet, 
eventuellt i Taiwan eller Chile. Har man r\aa{}d med datorhyran p\aa{} andra 
sidan jordklotet (vilket f\"ormodligen \"ar billigare \"an att ha en egen 
dator) \"ar det inga problem att uppr\"atth\aa{}lla en s\aa{}dan verksamhet 
fr\aa{}n Sverige. Det \"ar d\aa{} cyberpunkarna kan g\aa{} fr\aa{}n 
informationssyndikat till bred, underjordisk politisk r\"orelse. Och det \"ar 
det verkliga hotet mot det etablerade samh\"allet. Om det \"ar n\aa{}got hot 
mot samh\"allet i bred historisk mening \"ar mera tveksamt. Jag skall 
\aa{}terkomma till detta.\footnote{Alla "{}t\"ankta"{} h\"andelser i episoden 
har intr\"affat i verkligheten.}

\chapter{ARTIFICIELL INTELLIGENS}

Resonemang kring artificell intelligens (h\"adanefter kort: AI) \"ar allm\"ant 
\aa{}terkommande i m\aa{}nga sammanhang, inte minst i alla de \"amnen jag tar 
upp i den h\"ar boken. D\"arf\"or har jag l\aa{}tit AI f\aa{} ett eget 
kapitel.

AI \"ar en tv\"arvetenskap; den gr\"ansar till elektronik, datalogi, 
psykologi, sociologi, filosofi, religion, medicin och matematik. Detta \"ar 
absolut ingen \"overdrift. Skapandet av AI inneb\"ar att man f\"orst m\aa{}ste 
f\"orst\aa{} hur "{}vanlig"{} intelligens fungerar, vilket \"ar sv\aa{}rare 
\"an det l\aa{}ter -- det enda f\"orem\aa{}l man med s\"akerhet vet \"ar 
intelligent \"ar ju den m\"anskliga hj\"arnan. AI handlar allts\aa{} ytterst 
om att studera de humanistiska vetenskaperna f\"or att bygga de 
naturvetenskapliga modellerna. V\aa{}r intelligens har visat sig ha tydliga 
kopplingar till v\aa{}rt s\"att att uppfatta v\"arlden, vad vi med ett fint 
ord kallar \textit{perception}.

Att forska i AI \"ar h\"ogsta mode p\aa{} h\"ogskolorna, och det \"ar inte 
helt utan anledning. F\"or f\"orsta g\aa{}ngen i v\"arldshistorien finns det 
n\"amligen \textit{pengar} att tj\"ana p\aa{} AI. F\"oretagen som 
administrerar och kommunicerar allt mer och mer via elektroniska l\"ankar \"ar 
i behov av dataprogram som kan g\"ora rutinjobb, som att sortera elektronisk 
post och underh\aa{}lla lagren. Sk intelligenta \textit{agenter} 
marknadsf\"ors, avpassade f\"or olika elektroniska rutinjobb. Lite cyniskt 
skulle man kunna s\"aga att f\"oretagen f\"or f\"orsta g\aa{}ngen kan 
ers\"atta t\"ankande m\"anniskor med maskiner p\aa{} omr\aa{}den man aldrig 
trodde skulle kunna mekaniseras. (Jag skall dock p\aa{}peka att det knappast 
kan kallas \textit{mekanisering}, eftersom riktigt intelligenta program 
verkligen \textit{t\"anker}, inte bara handlar enligt en upps\"attning 
regler.)

Det finns en rad filosofier och inriktningar inom AI. Till de fr\"amsta h\"or 
idag: \textit{expertsystem} (stora databaser med specifik kunskap), 
\textit{genetiska algoritmer} (simulerad evolution av t~ex matematiska formler 
f\"or att passa ett visst \"andam\aa{}l) och \textit{neuronn\"at} (efterapning 
av hj\"arnans organisation i sj\"alvst\"andiga och parallellt arbetande 
nervceller).

I takt med att informationsdatabaser i stil med de som finns p\aa{} Internet 
v\"axer fram kan agenter jobba direkt med informationen utan att beh\"ova 
f\"orst\aa{} sig p\aa{} m\"anniskor. Varf\"or s\"atta en m\"anniska p\aa{} att 
g\"ora research n\"ar du lika g\"arna kan l\aa{}ta en agent g\"ora det 
b\aa{}de billigare och snabbare? (Den som n\aa{}gonsin s\"okt information 
p\aa{} Internet inser sj\"alv hur anv\"andbart ett lite mer intelligent 
s\"okverktyg skulle kunna vara.)

Det forskas dessutom p\aa{} \textit{artificiellt liv}, som verkligen \"ar 
levande organismer som lever och fortplantar sig i datasystem. Datavirus \"ar 
en form av artificiellt liv, om \"an ganska osofistikerat och ofta 
destruktivt. Artificiellt liv har \"annu inte r\"ont n\aa{}gra st\"orre 
framg\aa{}ngar. (Om man inte skall kalla datavirus och alla de f\"oretag och 
konsulter som jobbar med att bek\"ampa datavirus f\"or en framg\aa{}ng - det 
har bevisligen h\"ojt BNP.)

Forskningen kring artificiellt liv b\"orjade med ett program av \textbf{John 
Conway} som var en sorts blandning mellan dataspel och ber\"aknad simulation 
och kallades \textit{Life}. Hackaren \textbf{Bill Gosper} p\aa{} MIT blev i 
det n\"armaste besatt av denna simulation. Senare f\"orb\"attrades det och 
kallades ist\"allet \textit{Core Wars} och innebar att m\aa{}nga sm\aa{} 
dataprogramm skulle expandera och sl\aa{}ss om systemminnet (eng: core) och 
bara de starkaste skulle \"overleva. Programmen uts\"atts f\"or flera 
milj\"ofaktorer som p\aa{}minner om de krav som st\"alls p\aa{} verkligt liv: 
ensamma eller tr\aa{}ngbodda individer d\"or, program uts\"atts f\"or 
mutationsrisker, systemresurserna varierar med tiden (dygnsrytm), alltf\"or 
gamla organismer d\"or osv.

Speciellt framg\aa{}ngsrik med artificiellt liv har \textbf{Tom Ray} varit med 
programmet \textit{Tierra}. Hans artificiella liv har genom simulerad 
darwinistisk evolution lyckats utveckla programl\"osningar f\"or vissa 
specifika problem som varit b\"attre \"an de som n\aa{}gon m\"anniska kunnat 
\aa{}stadkomma.

Jag har redan n\"amnt att hackare respekterar artificiell intelligens p\aa{} 
ett helt annat s\"att \"an m\"anniskor i allm\"anhet. En person som vuxit upp 
med st\"andig n\"arhet till datorer ser inte n\aa{}gra hot i att maskiner kan 
t\"anka. Han ser bespottandet av artificiell intelligens som en sorts rasism 
riktad mot en viss livsform. Om du sj\"alv \"ar kritisk mot artificiell 
intelligens, och s\"ager att \textit{det kan aldrig bli samma sak}, 
\textit{bara m\"anniskor kan t\"anka} osv, bet\"ank i s\aa{} fall att det inte 
finns n\aa{}got som helst vetenskapligt bel\"agg f\"or att den m\"anskliga 
hj\"arnan skulle vara n\aa{}got annat \"an en maskin, l\aa{}t vara av k\"ott.

Dessa tankar g\aa{}r \"anda tillbaka till \textbf{Ada Lovelace} och 
\textbf{Charles Babbage}, tv\aa{} av datorernas anf\"adrer, som i en skrift 
kallad \textit{Thinking Machines} fr\aa{}n mitten av 1800-talet behandlar 
detta.

Allm\"ant k\"anda blev inte dessa id\'{e}er f\"orr\"an p\aa{} 1960-talet, i t 
ex rysarfilmen \textit{Colossus -- The Forbins project (1969)} d\"ar 
intelligenta, milit\"ara datorer tar \"over hela v\"arlden. Tanken figurerar 
som bekant \"aven i \textit{Terminator}-filmerna, med den enda skillnaden att 
datorn heter \textit{Skynet} ist\"allet f\"or \textit{Colossus} som i 
\textit{Forbins project} -- inte mycket nytt under solen i popul\"ar science 
fiction allts\aa{}. R\"adslan f\"or konstgjorda intelligenser g\aa{}r 
egentligen \"anda tillbaka till \textbf{Mary Shelleys}\textit{ Frankenstein} 
(1818), kanske rent av \"annu l\"angre tillbaka.

I Frankensteinmyten personifieras r\"adslan f\"or artificiella intelligenser. 
Denna historia om en vetenskapsman som skapar en livsfarlig intelligens \"ar 
en av den industrialiserade v\"arldens nya symboler, fullt i klass med tidig 
grekisk mytologi. Det finns en koppling mellan Frankenstein och Bibeln 
s\aa{}tillvida att det skapade (m\"anniskan i moseboken, monstret i 
Frankenstein) s\"atter sig upp mot skaparen (gud respektive m\"anniskan).

I judisk mytologi har vi en motsvarighet i myten om lerm\"anniskan 
\textbf{Golem} som l\"oper amok d\aa{} dess herre gl\"ommer av att kontrollera 
varelsen. Det har slagit mig hur l\aa{}ngt f\"ore sin tid denna myt var: Golem 
var gjord av lera, och datorer \"ar gjorda av kisel, som tillverkas av sand. 
F\"or att Golem skall "{}fungera"{} stoppar konstrukt\"oren \textbf{Rabbi 
L\"ow} ett stycke pergament med guds namn i munnen p\aa{} varelsen. Detta \"ar 
j\"amf\"orbart med hur ingenj\"oren "{}matar"{} sin dator med mjukvara. F\"or 
att stoppa den skenande Golem tar rabbin ut pergamentet ur munnen p\aa{} 
denna, varvid varelsen faller ihop i en h\"og torkad lera, efter att den 
ber\"ovats sin livsgnista.

Redan i dessa tv\aa{} 1800-talsmyter finns allts\aa{} r\"adslan f\"or att 
m\"anniskan, liksom Gud, skall skapa intelligent liv ur d\"od materia. Denna 
ganska ogrundade r\"adsla f\"or \textit{uppror mot gud} \"ar allts\aa{} 
bakgrunden till mycket av den fientlighet som riktas mot forskningen inom 
artificiell intelligens. Det som skr\"ammer oss \"ar myten om hur m\"anniskan 
\aa{}t av kunskapens tr\"ad, och v\aa{}r skr\"ack f\"or att ytterligare en 
skapelse skall g\"ora detsamma. Jag t\"anker dock g\aa{} bortom dessa myter 
och ist\"allet rikta in resonemanget p\aa{} de filosofier som ligger till 
grund f\"or AI-forskningen: \textit{Pragmatismen} med arv fr\aa{}n 
Fallibilismen, Nihilismen och Zenfilosofin. (L\aa{}t inte dessa konstiga ord 
avskr\"acka dig fr\aa{}n att l\"asa vidare!)

Man kan fr\aa{}ga sig \textit{varf\"or} forskare prompt skall f\"ors\"oka 
skapa artificiell intelligens. Det finns ju redan m\"anniskor, varf\"or 
f\"ors\"oka skapa n\aa{}got nytt, b\"attre, fr\"ammande? Att st\"alla en 
s\aa{}dan fr\aa{}ga till en forskare p\aa{} omr\aa{}det \"ar ungef\"ar som att 
fr\aa{}ga ett ungt par varf\"or de prompt skall skaffa barn. Varf\"or f\"oda 
upp en ny generation som ifr\aa{}gas\"atter allt du byggt upp? -- det \"ar en 
s\aa{}dan sak som man bara g\"or helt enkelt; en utmaning, en \"onskan att 
skapa n\aa{}got som skall leva vidare. En drift att l\aa{}ta evolutionen 
fortg\aa{}. Kanske \"ar det ocks\aa{} detta som till viss del driver hackare 
att framst\"alla datavirus: n\"ojet i att se n\aa{}got nytt v\"axa och sprida 
sig.

Hela v\aa{}rt samh\"alle och v\aa{}ra liv \"ar nu s\aa{} sammanl\"ankade att 
de inte g\aa{}r att skilja \aa{}t. Samh\"allet, maskinerna och m\"anniskan -- 
allt m\aa{}ste utvecklas vidare. Evolutionen till\aa{}ter inga st\"angda 
d\"orrar, och AI \"ar enligt mitt s\"att att se det bara \"annu ett steg 
p\aa{} evolutionens v\"ag. Sj\"alv ser jag detta som n\aa{}got relativt 
positivt, andra blir skr\"ackslagna.

Samtidigt skall man inte gl\"omma att l\"agga m\"arke till de 
\textit{marknadsm\"assiga intressen} som st\aa{}r bakom den artificiella 
intelligensens expansion. Att datorer skall kunna l\"asa blanketter, sortera 
information och skicka den vidare, \"ar givetvis bara \"annu ett s\"att f\"or 
marknaden att rationalisera bort m\"anniskor ur produktionen, att automatisera 
kontorslivet och g\"ora sekreteraren och revisorn \"overfl\"odiga. Ledningen 
f\"or ett f\"oretag \"ar givetvis som vanligt enbart intresserad av att 
tj\"ana pengar och ackumulera kapital. \textit{Skulle inte du?} Vad \"ar det 
som r\"or sig p\aa{} en h\"ogre niv\aa{}? Vad d\"oljer sig i den komplexa 
individ (eller som jag sj\"alv kallar det: \textit{superindivid}) som vi gett 
namnet \textit{"{}marknaden"{}} och som st\"andigt driver p\aa{} denna 
utveckling?

Den som \"ar intresserad av att f\aa{} veta mer om AI och allm\"ant 
filosofiska aspekter kring \"amnet kan med f\"ordel l\"asa boken \textit{The 
Age of Intelligent Machines} av \textbf{Raymond Kurzweil} (1990). Vill man 
f\"orst\aa{} mekanismerna bakom AI b\"or man l\"asa \textbf{Douglas 
Hofstadters} \textit{G\"odel Escher Bach}, en b\aa{}de upplyftande och 
bekl\"ammande bok. I ett avseende \"ar den en vetenskaplig bekr\"aftelse av 
Kafkas tes: \textit{att r\"att uppfatta en sak och samtidigt missf\"orst\aa{} 
samma sak utesluter inte vartannat}, n\aa{}got som fascinerande nog h\"or 
samman med mots\"agelserna inom Zenbuddhism, en religion som i vissa stycken 
gr\"ansar till ren filosofi. F\"or att l\aa{}ta er f\"orst\aa{} n\aa{}got av 
mekanismerna bakom AI m\aa{}ste jag f\"ors\"oka f\"orklara n\aa{}got av den 
del av Zen som sammankopplas med filosofer som \textbf{Mumon} och som inte har 
s\aa{} mycket med att sitta med benen i kors och meditera (och annat 
hokus-pokus) att g\"ora. Zen \"ar i sig en filosofi som kan brytas l\"os 
fr\aa{}n Buddhismen och betraktas separat. Buddhismen bygger p\aa{} respekt 
f\"or livet i alla dess former. Zen i sig kr\"aver inget s\aa{}dant, eftersom 
det \"ar en icke-v\"arderande, icke-religi\"os filosofi.

\section*{Zen, Eller Konsten att Bryta Sig Ur Formella System}

Just Zen har ju ocks\aa{} blivit en av de mest inflytelserika "{}nya"{} 
filosofierna i v\"astv\"arlden under 80- och 90-talet. B\"ocker som 
\textit{Zen Och Konsten Att Sk\"ota En Motorcykel} s\"aljer f\"orbluffande 
bra. Zenbuddhismen inneb\"ar bland annat att det som vi i v\"asterl\"andsk 
tradition kallar Gud, och som hinduisterna och buddhisterna kallar Brahman 
respektive Buddha, i sj\"alva verket \"ar summan av alla processer i universum 
och ingen frist\aa{}ende sj\"alvst\"andigt t\"ankande kraft. S\aa{}ledes finns 
Gud lika mycket i m\"anniskans sj\"al som i en dators str\"omkretsar eller 
cylinderloppet p\aa{} en motorcykel. Zen kan lite f\"orenklat s\"agas vara ett 
enda l\aa{}ngt s\"okande efter sambandet mellan processerna i naturen, kosmos 
eller mikrokosmos, och samtidigt utg\"or sj\"alva s\"okandet en process som 
g\aa{}r upp i de andra. \textit{S\"okandet i sig} \"ar Zenbuddhismen, och 
po\"angen \"ar att man aldrig lyckas finna Zen, som \"ar ett abstrakt begrepp 
f\"or "{}svaret"{}. Ett s\"okande efter Zen inneb\"ar att man st\"andigt 
kommer till en plats d\"ar man besvarar en fr\aa{}ga med: \textit{b\aa{}de ja 
och nej}. Exempelvis:

Fr\aa{}ga: \textit{\"Ar bollen i flaskan?}

Svar: \textit{P\aa{} s\"att och vis ja, om flaskans insida \"ar dess insida, 
p\aa{} s\"att och vis nej, om flaskans utsida \"ar dess insida.}

Zen leker st\"andigt med v\aa{}rt s\"att att \textit{definiera} v\aa{}r 
omgivning, att s\"atta etiketter p\aa{} f\"orem\aa{}l s\aa{} v\"al som 
m\"anniskor. Zen l\"ar oss att genomsk\aa{}da bristerna i v\aa{}rt eget 
spr\aa{}k och hj\"alper oss att bryta felaktiga system, som om vi till exempel 
f\aa{}tt f\"or oss att alla brottslingar \"ar svartmuskiga. (Eller att alla 
hackare bryter sig in i datasystem!) Zen \"ar tesen att inga perfekta formella 
system existerar, att det \textit{inte finns} n\aa{}got perfekt s\"att att 
uppfatta verkligheten p\aa{}. Att det inte finns n\aa{}gra perfekta system 
inom naturvetenskapen bevisade matematikern G\"odel 1931, och att det inte 
finns n\aa{}gra perfekta system inom religionen inser var och en som inte \"ar 
bokstavstroende.

Zen kan s\"agas grunda sig p\aa{} antagandet att:

\textit{Den enda absolut sanna sanningen \"ar att inga absoluta sanningar 
existerar.}

En paradox! Vilket givetvis \"ar en perfekt utg\aa{}ngspunkt f\"or tesen att 
verkligheten inte l\aa{}ter sig f\aa{}ngas och alla formella system (som det 
m\"anskliga spr\aa{}ket, matematiken osv) d\"armed m\aa{}ste vara felaktiga. 
Till och med sj\"alva p\aa{}st\aa{}endet att verkligheten \"ar ofullst\"andig 
\"ar ofullst\"andigt! \textit{Sanningen kan inte uttryckas i ord} -- d\"arav 
behovet av konst och andra uttrycksformer. Jag skall inte skriva mer om Zen 
nu, men ni f\"orst\aa{}r s\"akert att det \"ar m\aa{}nga som blir b\aa{}de 
f\"orvirrade och f\"orbannade n\"ar man f\"ors\"oker f\"orklara Zen, speciellt 
som f\"orklaringen g\aa{}r ut p\aa{} att det inte finns n\aa{}gon 
f\"orklaring. Notera i t~ex \textbf{William S Burroughs} citat: 
\textit{"{}spr\aa{}k \"ar ett virus fr\aa{}n rymden"{}}, frustrationen \"over 
det m\"anskliga spr\aa{}kets begr\"ansningar. \"Aven Nietzsche kritiserade 
spr\aa{}ket och menade att det var hoppl\"ost begr\"ansat, likv\"al som 
feministen \textbf{Dorothy Smith} med sin teori om hur orden styr 
maktf\"ordelningen i samh\"allet.\footnote{F\"ormodligen en form av 
strukturalism.} I v\"asterl\"andsk filosofisk tradition kallas motsvarigheten 
till Zen f\"or \textit{fallibilism} och grundar sig p\aa{} tanken att all 
kunskap \"ar provisorisk, n\aa{}got som senare utvecklats i en filosofisk 
riktning som kallas \textit{pragmatism} och betraktar alla formella system som 
felbara och d\"arefter f\"ors\"oker bed\"oma dem efter hur de fungerar 
ist\"allet f\"or hur de \"ar uppbyggda. G\"odels teorem \"ar kanske den mest 
p\aa{}tagliga indikationen p\aa{} att denna v\"arldsuppfattning \"ar 
korrekt.\footnote{"{}Korrekt"{} \"ar alltid ett b\"ojligt begrepp n\"ar man 
diskuterar filosofi. Ta det inte f\"or bokstavligt. T\"ank p\aa{} att detta 
\"ar popul\"arvetenskap...}

Mycket av modern matematisk teori om sk \textit{icke-formella system} h\"anger 
ihop med b\aa{}de Zen och kaosforskning. Ett icke-formellt system skapar ett 
formellt system f\"or att l\"osa ett problem. F\"or att vi skall ha en chans 
att f\"orst\aa{} oss p\aa{} den p\aa{} ytan kaosartade v\"arlden m\aa{}ste vi 
f\"orst f\"orenkla den genom att skapa formella system p\aa{} olika 
beskrivningsniv\aa{}er, men ocks\aa{} ha m\"ojligheten att bryta ned dessa 
system och skapa nya. Vi vet till exempel att m\"anniskor \"ar skapta av 
celler. Men p\aa{} s\"att och vis \"ar vi ju skapta av atomer, och p\aa{} 
s\"att och vis av ren energi. Naturen bjuder p\aa{} s\aa{} m\aa{}nga 
beskrivningsniv\aa{}er att vi m\aa{}ste s\aa{}lla fram dem som vi beh\"over 
f\"or att klara av det som vi f\"oresatt oss. Det \"ar det som \"ar 
intelligens.

Det finns andra filosofier som anammar delar av Zen: hit h\"or exempelvis 
l\"aran om \textit{Tao}, d\"ar motsatspar som svart/vitt r\"att/fel eller 
ett/noll (informationens minsta byggsten) ses som heliga och det g\"aller att 
finna n\aa{}gon slags gyllene medelv\"ag. (Urtypen \"ar allts\aa{} 
\textit{Yin} och \textit{Yang}, ett slags \textit{ur-motsatspar}.) Hit h\"or 
ocks\aa{} v\aa{}rt v\"asterl\"andska tes-antites-syntes-resonemang. Dessa 
filosofier har som styrka och svaghet att de invaggar anh\"angaren i en tro 
att \textit{lagom alltid \"ar b\"ast}, vilket enligt Zen kan vara b\aa{}de 
sant och falskt beroende p\aa{} hur man ser det. Alla s\aa{}dana f\"ors\"ok 
att konkretisera verkligheten till formella system \"ar i och f\"or sig 
intressanta men definitivt provisoriska och st\"andigt underkastade 
anpassning. Ett annat filosofiskt system som anammade detta tankes\"att var 
den f\"orkristna \textit{Gnosticismen}, d\"ar det ursprungliga motsatsparet 
\"ar \textit{Gud} och \textit{Materien} som sedan m\"ots genom en serie sk 
\textit{Eoner} (tids\aa{}ldrar, id\'{e}v\"arldar eller gudomliga v\"asen). 
Gnosticismen \"ar i sin tur f\"ormodligen sprungen ur en gammalpersisk 
religion som kallas \textit{parsism} och som inr\"attades av den inte helt 
ok\"anda filosofen \textbf{Zarathustra}, som allts\aa{} ursprungligen 
h\"avdade att v\"arlden styrdes av s\aa{}dana h\"ar motsatspar.

Zenfilosofins s\"att att t\"anka \"ar dels en bekr\"aftelse p\aa{} den sk 
\textit{nihilismens} v\"arldsbild att objektiva sanningar inte existerar, 
samtidigt dementerar den samma v\"arldsbild; det \"ar helt enkelt en fr\aa{}ga 
om var man befinner sig: p\aa{} insidan av ett formellt system existerar 
objektiva sanningar. P\aa{} utsidan av systemet finns de inte. Lyckas man 
bryta sig ur ett formellt system d\"ar verkligheten inte beskrivs i begrepp 
som \textit{r\"att} och \textit{fel}, eller alla m\"ojliga mellanting som 
\textit{mera r\"att \"an fel}, har man ocks\aa{} funnit n\aa{}got av 
intelligensens k\"arna. Att vara intelligent inneb\"ar att man kan bygga ett 
system av ordning ur kaos, s\aa{} grundligt att man sedan kan betrakta sitt 
eget system fr\aa{}n insidan och inordna sina egna tankar i det system man 
skapat. Forskningen kring AI har p\aa{} ett f\"orbluffande s\"att visat att 
denna f\"orm\aa{}ga \"ar absolut n\"odv\"andig f\"or \textit{varenda liten 
intelligent operation}.

Denna skillnad mellan den verkliga v\"arlden och den som man f\"orest\"aller 
sig, allts\aa{} det formella system man skapat, har i \aa{}rhundraden retat 
gallfeber p\aa{} filosofifarbr\"oder som Platon m~fl, och f\aa{}tt dem att i 
djupa bryderier konstatera att den verkliga v\"arlden \"ar felaktig och att 
deras perfekta, matematiska system \"ar en id\'{e}v\"arld som st\aa{}r bortom 
den verkliga och som den verkliga v\"arlden aldrig riktigt n\aa{}r fram till. 
(Observera att jag \"ar en smula uppk\"aftig h\"ar; en 24-\aa{}rig lekman som 
jag har normalt inte ens r\"att att ta dessa stora filosofers namn i min mun. 
Den vakne l\"asaren l\"agger m\"arke till att jag \"ar i full fart med att 
ifr\aa{}gas\"atta auktoriteter... I vetenskapsteorin \"ar denna konflikt 
k\"and som kontroversen mellan subjekt (iakttagare) och objekt. \"Aven inom en 
s\aa{} "{}h\aa{}rd"{} vetenskap som fysiken har det visat sig att detta \"ar 
av avg\"orande betydelse, fr\"amst i det f\"or fysiker v\"albekanta 
\textit{Bells Teorem}, som st\"allt till stort huvudbry f\"or m\aa{}ngen 
forskare. (Jag t\"anker inte f\"ors\"oka f\"orklara Bells Teorem, jag n\"amner 
det mest som en referens f\"or den som k\"anner till det.)

N\"ar AI-forskarna s\"okte svaret p\aa{} hur intelligens fungerade hamnade man 
i konflikt med de vetenskapliga grundnormerna. Vi beh\"over f\"ora ett 
intelligent resonemang f\"or att skapa intelligens. Vi beh\"over en ritning 
p\aa{} hur man g\"or ritningar, en teori om hur teorier fungerar, ett paradigm 
f\"or hur paradigm skapas osv. Man hamnade i en paradox d\"ar man ville 
beskriva ett formellt system med hj\"alp av ett formellt system. Det var 
d\aa{} man tog till sig G\"odels teorem -- ett bevis f\"or att alla formella 
system inneh\aa{}ller sanningar som inte kan bevisas. L\"osningen p\aa{} att 
skapa ett formellt system f\"or intelligens var genom att l\aa{}ta det 
referera till sig sj\"alvt, precis som en nervcell i hj\"arnan kan 
f\"or\"andra sitt s\"att att fungera och behandla information genom att, just 
det, behandla information. L\"osningen p\aa{} intelligensens g\aa{}ta var inte 
tabeller, strikta regler och matematik. Intelligensen var inte 
matematiskt-maskinell. F\"or att intelligensen skulle fungera m\aa{}ste den 
vara till viss del \textit{of\"oruts\"agbar}, \textit{mots\"agelsefull} och 
\textit{f\"or\"anderlig}.

M\aa{}nga hackare och n\"atanv\"andare \"ar h\"angivna Zen-filosofer, inte 
minst d\"arf\"or att mycket av funktionerna i datorer och datan\"atverk ofta 
\"ar ganska sj\"alvmots\"agande. Den del av datavetenskapen som behandlar AI 
\"ar sj\"alvmots\"agande i allra h\"ogsta grad. \textit{Programmering} \"ar 
ocks\aa{} en konst som g\aa{}r ut p\aa{} att skapa ordning i ett fr\aa{}n 
b\"orjan n\"ast intill kaotiskt system av m\"ojliga instruktioner, hela 
v\"agen fram till ett f\"ardigt dataprogram. Om det h\"ar stycket var 
sv\aa{}rt att f\"orst\aa{}, var sn\"all och l\"as det igen, f\"or det \"ar 
v\"art att f\"orst\aa{}.

\section*{M\"anniskan som Maskin - Datorn som Gudomlig Skapelse}

De flesta hackare betraktar m\"anniskor som avancerade maskiner och det \"ar 
egentligen inget fel med det; det \"ar bara ett nytt syns\"att, \"annu ett 
betraktelses\"att inom den m\aa{}ngfassetterade psykologiska vetenskapen. 
Hackare \"ar i allm\"anhet futurister och f\"or dem \"ar maskinen, och 
d\"armed m\"anniskan, n\aa{}got vackert och livsfyllt. Jag skall villigt 
erk\"anna att jag sj\"alv till viss del betraktar m\"anniskor som maskiner, 
men skulle hellre d\"ampa det lite och s\"aga att vi i likhet med datorer \"ar 
\textit{informationshanterare} -- vi f\"ods med en viss information pr\"aglad 
i generna; under uppv\"axten tillf\"ors sedan alltmer information fr\aa{}n 
omgivningen. Resultatet blir en komplex m\"angd information som vi kallar 
f\"or \textit{individ}. Processen d\"ar informationen bearbetas och lagras i 
individen kallar vi f\"or intelligens. Individen samverkar ocks\aa{} med 
omgivningen genom att symboliskt uppta och avs\"ondra informationsstycken, och 
blir d\"arigenom del i en \"annu st\"orre process som ocks\aa{} den \"ar 
intelligent. (\"Ar man religi\"ost lagd kan detta p\aa{}st\aa{}ende uppfattas 
som hybris.)

Skillnaden mellan m\"anniskor och datorer d\aa{}?

Tv\aa{} saker: Datorn vet vem som skapat den (ett) och m\"anniskans liv \"ar 
klart tidsbegr\"ansat (tv\aa{}). Man har framkastat teorin att det unika i 
m\"anniskans "{}sj\"al"{} \"ar en produkt av endast dessa tv\aa{} faktorer, 
och att det d\"armed bara \"ar just ovissheten och tidsbegr\"ansningen som 
g\"or livet \textit{"{}v\"art att leva"{}}. Sedan kan man ifr\aa{}gas\"atta 
teorin med den inv\"andningen att b\aa{}da premisserna i princip \"ar 
f\"orhandlingsbara i ett l\"angre perspektiv. H\"arom f\aa{}r l\"asaren dra 
sina egna metafysiska slutsatser. \"Amnet \"ar i det n\"armaste outt\"omligt. 
(Och publiken i princip outtr\"ottlig.)

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Jag har sk\aa{}dat saker ni m\"anniskor inte kan 
f\"orest\"alla er... Brinnande attackskepp vid Orions skuldra... Jag s\aa{}g 
C-str\aa{}lar tindra i Tannhauser-porten... Alla dessa \"ogonblick kommer nu 
att g\aa{} f\"orlorade i tiden, likt t\aa{}rar i regnet."{}}

(Androiden Roy Beatty i \textbf{Ridley Scotts} \textit{Blade Runner} inser i 
d\"ods\"ogonblicket n\aa{}got av livets inneb\"ord.)

\end{quotation}

\noindent{}Om vi g\aa{}r till djuppsykologin blir det hela lite enklare. Ett 
intelligent system, s\aa{}v\"al artificiellt som naturligt, m\aa{}ste 
kontrolleras mot ett \"overliggande system, vad vi skulle kunna kalla ett 
\textit{metasystem}, f\"or att kunna veta i vilken riktning det skall utveckla 
sig. P\aa{} ett AI-system som skall k\"anna igen bokst\"aver "{}bel\"onas"{} 
respektive "{}bestraffas"{} det s\"att p\aa{} vilket det uppfattat ett tecknen 
tills systemet l\"art sig hur det skall kunna k\"anna igen s\aa{} gott som 
alla tecken. Detta fordrar att systemet har tv\aa{} funktioner: dels in- och 
utmatning av information, och dels \textit{eftertanke}.

P\aa{} ett AI-system sker detta kontrollerat i tv\aa{} steg. Hos en m\"anniska 
sker informationsbehandlingen (enligt \textit{en} teori) om dagen och 
j\"amf\"orelsen mot det "{}korrekta"{} handlingsm\"onstret under natten i form 
av dr\"ommar, d\"ar f\"orloppen \aa{}terupprepas och j\"amf\"ors med v\aa{}ra 
\textit{verkliga} motiv, allts\aa{} det \textit{undermedvetna}. Likheten \"ar 
p\aa{}fallande.

Vi kan allts\aa{} med detta resonemang konstatera att m\"anniskan har ett inre 
system f\"or vad som \"ar korrekta och felaktiga handlingar. Som om inte detta 
vore nog, vet vi att vi ocks\aa{} kan f\"or\"andra de planer vi handlar efter 
-- vi \"ar allts\aa{} inte f\"odda till att g\aa{} en viss utstakad v\"ag. 
P\aa{} det viset \"ar m\"anniskan lika paradoxal som vilket icke-formellt 
system som helst. Vi har f\"orm\aa{}gan att bryta oss ur systemet och 
omv\"ardera v\aa{}ra m\aa{}l.

De stora psykologiska filosoferna, fr\"amst \textbf{Sigmund Freud} och 
\textbf{Carl Jung}, fann dock att det fanns ett slags symboler och motiv som 
\textit{inte} modifierades utan var gemensamma f\"or alla m\"anniskor. Freud 
talade om de stora \textit{drifterna}, fr\"amst sexual- och d\"odsdriften. 
Jung vidareutvecklade resonemanget till flera \textit{arketyper}, som t~ex 
visade p\aa{} vissa grundl\"aggande uppfattningar om vad som \"ar gott och 
ont.\footnote{Teorier som f\"or tillf\"allet hamnat i on\aa{}d. 
H\aa{}h\aa{}jaja. Enimvero di nos quasi pilas homines habent.} Dessa 
arketypiska drifter som tycks finnas hos alla djur \"ar tydligen en motor som 
driver m\"anniskan att utforska och f\"ors\"oka f\"orst\aa{} sin omv\"arld.

Detta \"ar den mest grundl\"aggande skillnaden mellan m\"anniskor och 
maskiner. Det finns inget som s\"ager att vi skulle beh\"ova l\aa{}ta de 
intelligenta maskinerna drivas av samma drifter och instikter som vi sj\"alva. 
Vi kan ist\"allet specialutrusta dem med en \textit{drift} att l\"osa det 
problem de konstruerats f\"or. N\"ar maskinen utv\"arderar sitt eget handlande 
drivs den d\aa{} st\"andigt att springa v\aa{}ra \"arenden. Science fiction 
f\"orfattaren \textbf{Isaac Asimov} f\"oreslog exempelvis i sina robotnoveller 
robotikens \textit{lagar}, d\"ar robotarna drevs av en n\"armast sjuklig vilja 
att vara m\"anniskor till lags. Dessa \aa{}terfinns \"aven i den n\aa{}got 
modernare filmen \textit{Robocop} d\"ar robotpolisen drivs av viljan att 
uppr\"atth\aa{}lla lagen.

\section*{Mot en Artificiell Tids\aa{}lder - AI och Samh\"allet}

Aspekter p\aa{} AI \aa{}terspeglas i tidens medier - \textit{Blade Runner} 
handlar om skillnaden mellan m\"anniskor och maskiner, i cyberpunkromaner, 
musik och filmer f\"orkommer AI rikligt, och \aa{}r 1995 har Frankenstein 
nypremi\"ar p\aa{} biograferna. Slump? Knappast.

Ett sp\"annande exempel p\aa{} den h\"ar trenden \"ar \textbf{Arnold 
Schwarzeneggers} roll som robot i \textit{Terminator 2}. D\"ar har den 
konstgjorda intelligensen m\"anskliga drag, som en f\"oljd av att den 
programmerats av en m\"ansklig rebell ist\"allet f\"or en brutal milit\"ar. 
Den visar ocks\aa{} p\aa{} olika aspekter av hur det kan g\aa{} om man 
hanterar tekniken v\aa{}rdsl\"ost. (Som n\"ar Rabbi L\"ow tappade kontrollen 
\"over sin Golem.) S\"arskilt intressant \"ar scenen d\"ar roboten, maskin som 
den \"ar, bara f\"oljer sitt program att utpl\aa{}na m\"anniskor som \"ar i 
v\"agen ist\"allet f\"or att v\"alja fredliga l\"osningar. Huvudpersonen John 
(som f~\"o \"ar en skicklig hackare) uppt\"acker h\"ar en farlig 
"{}programlus"{} i roboten, som han r\"attar till. Budskapet i filmen \"ar att 
teknik och AI \"ar bra -- om den anv\"ands p\aa{} r\"att s\"att och 
\"overvakas av m\"anniskan. Den riktiga faran \"ar den nonchalanta 
m\"anniskan.

Den svenska \textit{Femte Generationen} f\"ortj\"anar \aa{}terigen att 
n\"amnas i sammanhanget. Femte generationens datasystem \"ar just en annan 
beteckning p\aa{} artificiellt intelligenta datasystem.

\textbf{Lars Gustafsson} utm\"arker sig med den vackra science fiction romanen 
\textit{Det S\"allsamma Djuret Fr\aa{}n Norr} som p\aa{} ett ing\aa{}ende och 
underh\aa{}llande vis behandlar metafysiska aspekter p\aa{} AI. Speciellt 
sp\"annande \"ar h\"ar tankarna om decentraliserad intelligens. Detta 
inneb\"ar t~ex att ett myrsamh\"alle kan s\"agas vara intelligent, men 
knappast en enskild myra, att hela m\"anskligheten kan betraktas som en 
sammanh\"angande intelligent organism osv -- ett syns\"att h\"amtat fr\aa{}n 
sociologin som kommit att f\aa{} en central betydelse inom AI-forskningen.

Informationsfl\"oden \"ar en indikation p\aa{} intelligens. Detta bekr\"aftas 
i modellen av samh\"allet som en enhetlig t\"ankande kraft. Individens och 
samh\"allets intelligens \"ar otvivelaktigt besl\"aktade; f\"orm\aa{}gan att 
lagra och bearbeta information genom kontruktion och uppl\"osande av formella 
system k\"annetecknar intelligens. Samh\"allet \"ar som en organism, 
\"and\aa{} inte. De h\"ar id\'{e}erna g\aa{}r \"anda tillbaka till den 
sociologiska vetenskapens grundare \textbf{Auguste Comte}. Sj\"alv har jag 
myntat begreppet \textit{superindivider} som en beteckning p\aa{} dessa 
\"overordnade intelligenser med namn som \textit{f\"oretag, marknaden, staten, 
kapitalet} osv. Jag skall \aa{}terkomma till detta l\"angre fram i denna bok.

Man kan \aa{}terigen betona sl\"aktskapet mellan kaosforskning och 
intelligens; intelligens kan uppfattas p\aa{} m\aa{}nga olika niv\aa{}er, 
varje niv\aa{} i sig ett formellt system. Det ena systemet liknar det andra 
och bildar ett m\"arkligt sammanh\"angande m\"onster. V\aa{}r intelligens 
verkar vara ett med v\aa{}r f\"orm\aa{}ga att betvinga kaos.

\section*{Alan Turing och Turingtestet}

En av de allra f\"orsta som \"agnade sig \aa{}t att f\"ors\"oka f\aa{} 
maskiner att hysa intelligens var \textbf{Alan Turing}. Han f\"oreslog ett 
test som kunde avg\"ora om ett system var intelligent eller inte, det sk 
\textit{Turingtestet}. Det gick ut p\aa{} att man placerade en m\"anniska i 
ett rum med en terminal som antingen var kopplad till en annan terminal d\"ar 
det satt en annan m\"anniska, \textit{eller} till en dator som l\aa{}tsades 
vara en m\"anniska. Om f\"ors\"okspersonerna inte kunde skilja p\aa{} 
m\"anniskan och datorn, dvs att de i h\"alften av fallen d\"omde ut datorn och 
i h\"alften av fallen m\"anniskan, skulle man kunna p\aa{}st\aa{} att datorn 
var intelligent.

Detta kritiserades ganska omg\aa{}ende med en teori som kallades det 
\textit{kinesiska rummet}. Denna innebar att turingtestet gjordes p\aa{} 
kinesiska, och att man placerade en kines vid ena terminalen, och en person 
som inte kunde kinesiska vid den andra. F\"or att den icke-asiatiske personen 
skulle ha en chans att svara p\aa{} de fr\aa{}gor som kinesen st\"allde, 
skulle man ge honom en upps\"attning regler i form av tecken, grammatik etc 
med vars hj\"alp han skulle kunna generera vettiga svar utan att f\"orst\aa{} 
ett smack kinesiska. Genom att bara sl\aa{} i b\"ocker och tabeller skulle det 
d\"arf\"or verka som om personen i fr\aa{}ga talade kinesiska \textit{och} var 
intelligent, fast han/hon i sj\"alva verket bara f\"oljde regler.

Den lilla slaven som sprang fram och tillbaka och tolkade kinesens fr\aa{}gor 
och framst\"allde intelligenta svar utan att kunna n\aa{}got j\"amf\"ordes med 
h\aa{}rdvaran i datorn, \textit{maskinen}. B\"ockerna och reglerna f\"or hur 
han skulle svara var mjukvaran, allts\aa{} \textit{dataprogrammet}. P\aa{} det 
viset menade man att en dator inte kunde vara intelligent, bara f\"olja givna 
instruktioner.

Nu visade sig denna inv\"andning vara felaktig. Det kinesen kommunicerar med 
\"ar inte \textit{enbart} den person som sitter i andra \"anden, utan 
\textit{hela systemet}, med terminal, b\"ocker, regelverk och allt annat som 
den stressade stackaren i det andra rummet anv\"ander sig av. \textit{\"Aven 
om personen som satt vid terminalen inte var intelligent, var systemet som 
helhet intelligent.} Detsamma g\"aller f\"or en dator: \"aven om inte maskinen 
eller dataprogrammet \textit{i sig} \"ar intelligenta, kan systemet 
\textit{maskin+program} mycket v\"al vara det.

Det samma g\"aller en m\"anniska -- en enskild neuron i hj\"arnan \"ar inte 
intelligent. Inte ens hela delar av hj\"arnan eller \textit{hj\"arnan i sig} 
kan s\"agas vara intelligenta, eftersom de inte kan kommunicera. 
\textit{Systemet} m\"anniska med \textit{b\aa{}de} kropp och hj\"arna kan 
d\"aremot s\"agas vara intelligent!\footnote{Eller kanske inte. M\"anniskan 
kan om\"ojligen bli intelligent utan ett samh\"alle som omger henne, 
allts\aa{} \"ar systemet m\"anniska+samh\"alle det som \"ar intelligent... Osv 
osv.}

Av detta f\"oljer ocks\aa{} den l\"att obehagliga insikten att varje system 
som \"ar intelligent st\"andigt m\aa{}ste bearbeta information f\"or att kunna 
kallas intelligent. Vi m\aa{}ste ta emot sinnesintryck och avge svar p\aa{} 
dessa p\aa{} n\aa{}got vis f\"or att kunna kallas intelligenta. \textit{En 
m\"anniska utan f\"orm\aa{}ga att ta emot eller ge ifr\aa{}n sig information 
\"ar allts\aa{} inte intelligent!} Informationsfl\"ode \"ar en indikation 
p\aa{} n\"arvaron av intelligens. H\"arav definierar vi begreppet 
hj\"arnd\"od. En m\"anniska utan kommunicerande intelligens \"ar ingen 
m\"anniska.

Vi skulle kunna avsluta det h\"ar kapitlet med att definiera vad intelligens 
egentligen \"ar (enligt Walleij):

\textit{Intelligens \"ar f\"orm\aa{}gan att i ett till synes kaosartat 
informationsfl\"ode skapa system f\"or att sortera och \"overblicka detta samt 
oupph\"orligen revidera och bryta ned dessa f\"or att skapa nya.} (Notera att 
denna definition \"ar en paradox eftersom den beskriver den process genom 
vilken f\"orfattaren lyckades konstatera detta. Aldrig f\aa{}r man vara 
riktigt glad.)

\chapter{VIRTUELL VERKLIGHET (VIRTUAL REALITY)}

Nu skall jag ber\"atta om n\aa{}got som \"ar ruskigt \"overskattat, men som 
oundvikligen kommer att f\aa{} stor betydelse i framtiden. I varje fall som 
fenomen betraktat. Jag tvekade l\"ange om jag skulle skriva om virtuell 
verklighet \"over huvud taget, men jag inser att det oundvikligen h\"or till 
\"amnet. Anledningen till att jag tvekar \"ar att detta forskningsomr\aa{}de 
blivit s\aa{} uppbl\aa{}st och missf\"orst\aa{}tt att det antagit rent 
religi\"osa proportioner.

Virtuell verklighet \"ar ursprungligen en beteckning f\"or p\aa{}hittad 
verklighet. Det \"ar samma sorts verklighet som rollspelsentusiaster befinner 
sig i d\aa{} de tar sig fram i en p\aa{}hittad v\"arld. I sin ursprungliga 
form kr\"aver denna konstgjorda omgivning en god portion fantasi och 
t\aa{}lamod. Utvecklingen har g\aa{}tt fr\aa{}n rollspel till interaktiva 
rollspel p\aa{} Internet, sk \textbf{MUD}-spel (Multi-User Dungeon, dvs 
fleranv\"andargrotta, en grotta som flera m\"anniskor kan vara i samtidigt, 
kallas ocks\aa{} \textit{textbaserad verklighet}) och f\"orst p\aa{} 90-talet 
har begreppet blivit synonymt med en viss teknik f\"or att konkret med ljud 
och bild uppleva konstruerade verkligheter med datorns hj\"alp.

I ett MUD-spel uppr\"attar man vissa konventioner f\"or att kommunicera direkt 
med m\"anniskor genom att anv\"anda ett spr\aa{}k som \"ar en f\"orl\"angning 
av det skrivna ordet. Man kan tala om p\aa{} vilket s\"att man vill 
kommunicera med en medspelare. Man kan t ex tala om ifall man vill uttala ett 
ord ironiskt, kallt eller erotiskt. Man skriver kanske: "{}S\"ag 'Hejsan' 
p\aa{} ett humoristiskt vis till X"{}, varvid X f\aa{}r ett meddelande av 
typen: "{}Y s\"ager 'Hejsan' till dig p\aa{} ett humoristiskt vis"{}. Man har 
ocks\aa{} m\"ojligheten att inta poser, att utstr\aa{}la olika k\"anslor. Du 
skulle kunna f\aa{} ett meddelande av typen: "{}Y ler ett ironiskt leende"{}.

Detta s\"att att kommunicera \"over Internet har haft avg\"orande inflytande 
p\aa{} det spr\aa{}k gemene man anv\"ander vid skriftliga debatter i den 
elektroniska v\"arlden. De mest v\"alk\"anda konventioner som uppr\"attats 
\"ar tecknet f\"or humor :-) (glatt ansikte fr\aa{}n sidan) och tecknet f\"or 
ironi ;-) (blinkande ansikte), eller att skriva med STORA BOKST\"AVER f\"or 
att skrika. Ut\"over dessa har en uppsj\"o mer eller mindre accepterade 
symboler av samma slag uppst\aa{}tt. Detta \"ar f\"orsta steget mot att via 
ett n\"atverk \"overf\"ora symboler med en annan inneb\"ord \"an de rent 
spr\aa{}kliga. Det inneb\"ar en f\"orsta m\"ojlighet att anv\"anda tonfall och 
kroppsspr\aa{}k i konstgjorda v\"arldar.

En f\"orl\"angning av MUD \"ar det internationella n\"atverket f\"or 
struntprat, IRC (Internet Relay Chat, Internets Rel\"asystem f\"or Snack). I 
IRC-systemet kan man g\"ora ungef\"ar samma saker som i MUD, skillnaden \"ar 
att det hela ligger lite n\"armare verkligheten. En del s\"atter upp privata 
konferenser i IRC och pratar sinsemellan, medan andra \"agnar sig \aa{}t 
n\aa{}gon av de m\aa{}nga \"oppna grupperna, t~ex \#Sweden eller \#Sverige som 
fungerar ungef\"ar som en textversion av Heta Linjen f\"or svenskar. I 
dagsl\"aget anv\"ander ungef\"ar 1000 personer i Sverige IRC regelbundet. 
\footnote{Rasar st\"andigt upp\aa{}t, siffran \"ar formodligen helt felaktig 
n\"ar du l\"aser detta. Antalet 1000 baserar sig p\aa{} en siffra fr\aa{}n 
1994.} IRC har en benh\aa{}rd teknokratisk hierarki d\"ar de som kan mer om 
systemet har mer makt och kan bolla med andra m\"anniskor ungef\"ar hur de 
vill. Demokrati existerar inte: p\aa{} varje kanal finns ett antal 
sm\aa{}kungar (sk chan-ops, kanaloperat\"orer) som ibland kan "{}sl\aa{}ss"{} 
om kontrollen \"over kanalen. IRC har redan utvecklats till en egen subkultur 
med egna v\"arderingar och hackordningar. F\"orv\aa{}nansv\"art m\aa{}nga 
kvinnor anv\"ander IRC.

I IRC finns \"aven m\"ojlighet att idka informationshandel, att byta 
information mot information med ett enda enkelt kommando: \textit{/dcc send 
nick fil}, vilket gjort IRC till den fr\"amsta kommunikationskanalen f\"or 
"{}bytare"{} och andra hackargrupper, en plats d\"ar kurirer springer med 
filer och kommunicerar internt, annonserar ut FTP-areor och webbsidor d\"ar 
enorma programbibliotek finns tillg\"angliga f\"or en kort tid. Det har 
d\"armed ocks\aa{} blivit den naturliga knutpunkten f\"or m\"anniskor med de 
mest udda perversioner, och ingen annanstans kan man hitta s\aa{}dana 
ansamlingar av pornografiska bilder och hela filmer, som p\aa{} kanaler med 
namn som "{}xxx..."{} mediet \"ar \"annu mycket anonymt och sv\aa{}rt f\"or 
myndigheter att \"overvaka, f\"ormodligen \"ar det den mest lagl\"osa del av 
Internet som finns idag.

Dessa tekniker \"ar bara det f\"orsta steget i en utveckling som kommer att 
leda oss till kommunikationsformer o\"andligt mer sofistikerade \"an de vi 
k\"anner idag. I experimentanl\"aggningar blir de p\aa{}hittade milj\"oerna 
alltmer verkliga; rentav s\aa{} verkliga att m\aa{}nga b\"orjat 
ifr\aa{}gas\"atta skillnaden mellan verklig och p\aa{}hittad verklighet, och 
kommit fram till att det snarast \"ar en definitionsfr\aa{}ga. Men vi b\"orjar 
fr\aa{}n b\"orjan.

Ingen enskild person har betytt s\aa{} mycket f\"or virtuell verklighet som 
\textbf{Jaron Lanier}. Jaron flyttade till Kalifornien 1981 och t\"ankte att 
han skulle leva hippieliv och spela fl\"ojt p\aa{} trottoarerna. Ist\"allet 
halkade han in p\aa{} ett jobb som dataspelsprogrammerare. Efter ett tag i 
branchen startade han ett f\"oretag kallat \textbf{VPL} (Visual Programming 
Languages, Visuella Programspr\aa{}k) f\"or egna pengar och b\"orjade jobba 
helt ideellt med en id\'{e} han f\aa{}tt: han ville g\"ora ett 
programspr\aa{}k. Programspr\aa{}k \"ar det spr\aa{}k som m\"anniskor 
anv\"ander f\"or att kommunicera med datorer och beskriva vad de vill att den 
skall g\"ora. Vanliga programspr\aa{}k \"ar t~ex BASIC (Begginers All-purpose 
Symbolic Instruction Code), Pascal (d\"opt efter matematikern med samma namn), 
eller C (d\"opt av Dennis Ritchie som en efterf\"oljare till spr\aa{}ket B 
under utveckling av operativsystemet Unix p\aa{} AT\&T laboratories).

Nu ville Jaron inte g\"ora vilket programspr\aa{}k som helst utan 
PROGRAMSPR\AA{}KET med stort P. Han tyckte att det h\"ar med att programmera 
var bland det roligaste som fanns, men att det var f\"orbeh\aa{}llet en 
alldeles f\"or liten grupp m\"anniskor. Han ans\aa{}g att alla borde f\aa{} 
programmera. Ist\"allet f\"or att bara l\aa{}ta en liten elit av programmerare 
bygga upp matematiska och symboliska modeller av verkligheten, ville han 
s\"atta det verktyget i h\"anderna p\aa{} mannen p\aa{} gatan, med minimala 
krav p\aa{} f\"orkunskaper. Spr\aa{}ket d\"optes s\aa{} sm\aa{}ningom till 
\textit{Mandala}.

M\aa{}nga som provar att anv\"anda datorer f\"or f\"orsta g\aa{}ngen tycker 
att det hela \"ar f\"or abstrakt och inneh\aa{}ller f\"or m\aa{}nga teoretiska 
begrepp. En dataelev jag hade sade en g\aa{}ng:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Du kan s\"aga att det h\"ar \"ar ett kommando, att det 
har den och den egenskapen och fungerar s\aa{} och s\aa{}. Det \"ar som att 
s\"aga till mig att det h\"ar \"ar en hammare, och den fungerar s\aa{} och 
s\aa{}. Jag kommer aldrig att fatta det om jag inte f\aa{}r en hammare i 
n\"aven."{}}\end{quotation}

\noindent{}Hammarhuvudet p\aa{} spiken. Om inte m\"anniskan kan anpassa sig 
till datorn s\aa{} f\aa{}r man v\"al anpassa datorn till m\"anniskan. Om inte 
berget kommer till Muhammed f\aa{}r v\"al Muhammed komma till berget. Det var 
det som var Jarons id\'{e}. G\"or datamilj\"on s\aa{} verklig som m\"ojligt, 
ta bort det d\"ar tangentbordet om det st\"aller till s\aa{} mycket f\"ortret, 
och ta bort den d\"ar tv\aa{}dimensionella sk\"armen om platta symboler \"ar 
s\aa{} sv\aa{}ra att f\"orst\aa{}. Skapa en hel verklighet kring anv\"andaren 
s\aa{} att denne k\"anner sig hemma. Konceptet virtuell verklighet (och 
fr\aa{}n och med nu f\"orkortar jag det med bara \textbf{VV}) var f\"ott. Nu 
var den h\"ar id\'{e}n egentligen inte s\aa{} ny. F\"orsta g\aa{}ngen tanken 
p\aa{} VV d\"ok upp skall ha varit 1965 hos \textbf{Ivan Sutherland} p\aa{} 
Utah University. Men det var Jaron som var f\"orst att fullt ut f\"ors\"oka 
genomf\"ora id\'{e}erna, och g\"ora \textit{pengar} p\aa{} dem.

VPL grundades 1985. Sedan dess har ingenting varit sig likt. 1991 fick vi 
vanliga m\"anniskor veta vad VV var i och med att \textbf{W~Industries} 
marknadsf\"orde sitt dataspelsystem \textit{Virtuality} p\aa{} bred front. 
Tidningar, radio, TV -- alla ber\"attade om detta nya och fantastiska fenomen. 
Det var ocks\aa{} d\aa{} man b\"orjade g\"ora j\"amf\"orelser med William 
Gibsons roman \textit{Neuromancer} och uppt\"ackte uppenbara likheter mellan 
huvudpersonen Case's s\"att att ansluta sin hj\"arna till datorerna och 
d\"armed uppg\aa{} totalt i telerymden, och ambitionerna bakom VV. Och det var 
d\aa{} man p\aa{} allvar b\"orjade ifr\aa{}gas\"atta vart v\aa{}rt samh\"alle 
var p\aa{} v\"ag. Och det \"ar bl~a d\"arf\"or Gibson \"ar en s\aa{} viktig 
f\"orfattare.

Det hela \"ar egentligen inte s\aa{} konstigt som man ibland lyckas f\aa{} det 
att framst\aa{}. Genom att applicera sensorer p\aa{} kroppen som registerar 
alla r\"orelser kan datorn k\"anna av hur du r\"or dig, d\"arefter kan den 
generera ljud och bildintryck som st\"ammer \"overens med hur vi \"ar vana att 
uppfatta verkligheten. Ljudet skapas av ett kvadrafoniskt ljudsystem som g\"or 
det m\"ojligt f\"or oss att placera ljud i rummet. Bilderna visas 
tredimensionellt genom att datorn ritar en bild f\"or varje \"oga. Det \"ar 
det som \"ar VV idag; varken mer eller mindre. F\"orm\aa{}l kan uppfattas som 
tredimensionella och ge i fr\aa{}n sig ljud s\aa{} att vi upfattar ljudet som 
om det kom fr\aa{}n f\"orem\aa{}let i fr\aa{}ga. Inget konstigt, bara vanlig 
manipulation av v\aa{}ra sinnesintryck, precis som en datask\"arm och en 
h\"ogtalare, fast lite mer sofistikerat och f\"orfinat. Maskinskapad 
hallucination eller p\aa{}taglig dr\"om skulle man ocks\aa{} kunna kalla det.

Jaron hade allts\aa{} t\"ankt sig att VV skulle vara en form av 
programmeringsspr\aa{}k, avsett fr\"amst f\"or att skapa modeller f\"or att 
underl\"atta forskning, undervisning och g\"ora datorns funktioner 
l\"att\aa{}tkomliga. Nu blev det inte riktigt s\aa{}. En del uppfinningar har 
f\"orm\aa{}gan att chocka sina uppfinnare genom att de visar sig f\aa{} helt 
andra till\"ampningar \"an uppfinnaren n\aa{}gonsin kunnat dr\"omma om. 
K\"arnkraften \"ar v\"al det mest skr\"ammande exemplet p\aa{} detta. VV 
f\"orvandlades fr\aa{}n programmeringsspr\aa{}k till \textit{medium.}

Vi har en handfull medier i v\aa{}rt samh\"alle. Vi har litteratur av olika 
slag. Vi har teater och film. Vi har etermedia som radio och TV. Vi har sk 
\textit{multimedia} som dataspel eller \textit{hypertext}, en slags 
f\"orb\"attrad text som g\"or att vi kan l\"asa text som en databas ist\"allet 
f\"or som en bok. Och nu har vi VV, och det \"ar ocks\aa{} en form av medium. 
N\"armare best\"amt den kraftfullaste form av media som m\"anniskan 
n\aa{}gonsin tillverkat. VV omsluter dig p\aa{} alla sidor och fordrar din 
totala uppm\"arksamhet, precis som om det var ditt verkliga liv det handlade 
om. Du kan springa, men du \textit{kan absolut inte g\"omma dig} fr\aa{}n den. 
(T\"ank vilket fascinerande medium att anv\"anda f\"or reklam: Pampers 
bl\"ojor tr\"anger in dig i ett h\"orn och hetsar dig till d\"ods.)

N\"ar Jaron kommit en bit p\aa{} v\"agen med sin id\'{e} ins\aa{}g han att han 
beh\"ovde hj\"alp f\"or att slutf\"ora projektet. Han fick hj\"alp av 
medialaboratoriet p\aa{} MIT, som redan tidigare hj\"alpt till att beg\aa{}va 
v\"arlden med det \textit{grafiska gr\"anssnittet}. (Gr\"anssnitt \"ar den 
moj\"ang som finns mellan datorn och anv\"andaren, typ tangentbord, 
bildsk\"arm, skrivare, mus, datahandske etc.) Detta kom senare att anv\"andas 
av Xerox, Macintosh och Microsoft, och vi k\"anner det idag under produktnamn 
som \textit{System 7} och \textit{Windows}.

Milit\"aren blandade sig f\"orst\aa{}s i leken som vanligt. Redan tidigare 
hade man ju experimenterat med flygsimulatorer f\"or att tr\"ana piloter 
inf\"or flygningar. VV s\aa{}gs som en m\"ojlighet att f\"orb\"attra 
simulatorerna, ja till och med att utveckla riktigt verklighetstrogna system 
f\"or \textit{fj\"arrn\"arvaro}, d\"ar exempelvis en pilot kan styra ett 
flygplan in \"over fientligt territorium fast han fysiskt befinner sig i en 
bunker hemma i h\"ogkvarteret. Ett s\aa{}dant system skulle naturligtvis vara 
ett bra s\"att att hush\aa{}lla med piloter. Dessutom skulle man kunna bygga 
plan som utsattes f\"or p\aa{}frestningar som ingen pilot skulle t\aa{}la. Som 
radiostyrda flygplan allts\aa{}, men lite h\"aftigare. (Och farligare.) 
S\aa{}lunda sl\"angde milit\"aren in en rej\"al skopa pengar i forskningen. 
Krig har som vanligt en f\"orm\aa{}ga att f\aa{} den tekniska utvecklingen att 
ta kvantspr\aa{}ng.

Det \"ar sv\aa{}rt att s\"aga vad VV kommer att f\aa{} f\"or betydelse. P\aa{} 
s\"att och vis f\"or\"andrar den ingenting - VV upplever vi alla p\aa{} natten 
n\"ar vi dr\"ommer. Skillnaden \"ar h\"ar att vi kan styra inneh\aa{}llet och 
anv\"anda oss av h\"ogst p\aa{}tagliga \textit{dr\"ommar} f\"or v\aa{}ra egna 
syften. Ett av de st\"orsta anv\"andningsomr\aa{}dena f\"or VV \"ar d\"arf\"or 
inom psykologin, d\aa{} dr\"ommar har en central betydelse f\"or studiet av 
m\"anniskans psyke. Man kan mycket v\"al t\"anka sig att VV kan anv\"andas 
f\"or mycket sofistikerad terapi. \textit{Eller} hj\"arntv\"att, om man nu 
skulle vilja det. Hj\"arntv\"att \"ar f\"or m\aa{}nga betraktare inte enbart 
negativt; inom den slutna psykiatriska v\aa{}rden behandlas 
v\aa{}ldt\"aktsm\"an och m\"ordare med mycket sofistikerad hj\"arntv\"att 
f\"or att bota ett sjukligt beteende. S\aa{}dan v\aa{}rd kan s\"akert 
f\"orb\"attras och effektiviseras med VV. Omv\"ant kan det 
missbrukas.\footnote{En film som \textit{A Clockwork Orange} framst\"aller all 
form av beteendestyrning och hj\"arntv\"att som ett \"overgrepp mot 
individen.}

Som medium har VV fantastiska m\"ojligheter. N\"ar vi kommunicerar \"over en 
elektronisk l\"ank k\"anns det inte som att vi verkligen m\"oter n\aa{}gon. 
Anonymiteten i en telefonlur g\"or att vi kan sl\"anga ur oss de mest 
v\aa{}gade saker eftersom vi inte k\"anner oss fysiskt hotade. N\"ar vi talar 
i telefon distraheras vi av andra h\"andelser i omgivningen. N\"ar vi 
kommunicerar via Internet kan vi om\"ojligen anv\"anda n\aa{}got 
kroppsspr\aa{}k eller r\"ostl\"age. Enda s\"attet att visa k\"anslor i en 
elektronisk konferens \"ar att skriva blixtsnabba, felstavade inl\"agg f\"or 
att uttrycka att man \"ar uppr\"ord eller att anv\"anda olika typografiska 
konventioner f\"or att tillk\"annage k\"anslol\"agen.

I VV kan vi anv\"anda hur mycket kroppspr\aa{}k vi vill. Vi kan g\"ora m\"otet 
fullkomligt verkligt, som om vi tr\"affades i ett rum. Vi kan g\"ora det 
\textit{mer} \"an verkligt -- vi \textit{kan} verkligen bl\aa{}sa upp oss till 
dubbel storlek om vi vill. Vi kan kl\"a ut oss till vem som helst. Vi kan 
best\"amma oss f\"or hur rummet skall se ut. Jag kan uppleva det som att vi 
tr\"affas hemma hos mig, och du kan uppleva det som att vi tr\"affas hemma hos 
dig. Vi kan allts\aa{} vara p\aa{} tv\aa{} st\"allen samtidigt, s\aa{} att 
b\aa{}da k\"anner sig hemma! Jag kan vara i ett st\aa{}lverk och h\"ora 
bullret i bakgrunden, och du kan vara i skogen och h\"ora f\aa{}glarna 
kvittra. Jag tycker att du sitter p\aa{} ett st\"ad och du tycker att jag 
sitter p\aa{} en stubbe. Allt \"ar m\"ojligt.

\medskip{}

\noindent{}Inom sociologin, som \"ar den vetenskap som studerar samspelet 
mellan m\"anniskor, anv\"ander man begreppet \textit{symboler} f\"or att 
uttrycka den informationsv\"axling m\"anniskor emellan som g\aa{}r djupare 
\"an sj\"alva spr\aa{}ket. Till skillnad fr\aa{}n spr\aa{}ket kan s\aa{}dana 
symboler idag inte lagras eller syntetiseras. Det \"ar bland annat d\"arf\"or 
vi har uppfunnit skriftspr\aa{}ket. Ett lagringsbart spr\aa{}k m\"ojligg\"or 
ett kulturellt arv fr\aa{}n generation till generation, och ger 
m\"anskligheten till ett sk \textit{kollektivt medvetande}. Begreppet 
\textit{symbol} innefattar f\"orutom det talade och skrivna spr\aa{}ket, 
s\aa{}v\"al kroppsspr\aa{}k som blickar och ofrivilliga r\"orelser (inom 
spr\aa{}kvetenskapen kallas gester etc f\"or \textit{paralingvistik}).

Symbolspr\aa{}ket m\"anniskor emellan best\aa{}r av s\aa{}v\"al genetiska som 
inl\"arda komponenter. Djur som inte kan tala eller skriva kommunicerar 
uteslutande genom "{}primitiva"{} symboler, som de jag just n\"amnde. Symboler 
kan s\"agas vara de band som knyter samman m\"anniskor till grupper, 
samh\"allen och hela system av samh\"allen. Inte helt ov\"antat har symbolerna 
en stor betydelse inom forskningen kring artificiell intelligens; de flesta 
AI-forskare betraktar m\"anniskans hela medvetande som byggt av ett fl\"ode av 
symboler i en eller annan form, och hela intelligensen som en stor 
informationshanterande process. (Men det har jag ju redan ber\"attat om...)

M\aa{}let med virtuell verklighet \"ar att samtliga symboler skall kunna 
lagras och syntetiseras. Det skall bli det perfekta kommunikationsmedlet 
mellan m\"anniskor; b\"attre \"an sj\"alva verkligheten. Och det \"ar kanske 
det som \"ar s\aa{} skr\"ammande: Datorn erbjuder m\"ojligheten att 
f\"orvr\"anga symbolspr\aa{}ket. Om du sj\"alv kontrollerar datorn skulle du 
kunna anv\"anda den f\"or att sj\"alv framst\aa{} s\aa{} god och uppbl\aa{}st 
som m\"ojligt, och f\"orvr\"anga din egen syn p\aa{} omv\"arlden s\aa{} att 
alla andra framstod som t\"ontar. Gr\"ansen mellan illusion och verklighet kan 
bli suddig.\footnote{Regimkritiker (som Noam Chomsky i \textit{Manufacturing 
Consent}) ger i och f\"or sig utomordentliga exempel p\aa{} hur makten i denna 
v\"arld med stor skicklighet kan manipulera det s\"att p\aa{} vilket vi 
uppfattar verkligheten.}

Det \"ar helt om\"ojligt att f\"orutse vad detta kommer att inneb\"ara f\"or 
v\aa{}rt s\"att att uppfatta v\"arlden i allm\"anhet och m\"anniskor i 
synnerhet, s\"akert \"ar bara \textit{att} det kommer att f\"or\"andras. Man 
talar ibland om den kulturella eller sociologiska \textit{atombomben}, d\"ar 
VV \"ar ett hot som skulle kunna sl\aa{} s\"onder alla v\aa{}ra fasta normer, 
eller hela v\aa{}r verklighetsuppfattning. Alla f\"oruts\"agelser p\aa{} det 
h\"ar omr\aa{}det m\aa{}ste i dagsl\"aget betraktas som rena spekulationer, 
eftersom ingen \"annu kommunicerar genom VV i st\"orre skala.

Redan nu varnar emellertid science fiction f\"orfattare f\"or riskerna med VV, 
ett av de tidigaste exemplen \"ar Philip K Dicks novell \textit{Minnen en 
gros}, senare filmad som \textit{Total Recall}, andra exempel \"ar trilogin 
\textit{Illuminatus!}\footnote{N\aa{}gon (Fredric Jameson) har h\"avdat att 
hela genren cyberpunk / tech noir bara handlar om att omformulera det tema som 
illustreras i \textit{Illuminatus!}, ett v\"arldsomsp\"annande n\"atverk av 
hopv\"avda organisationer och informella n\"atverk (som i n\aa{}gon form 
faktiskt existerar) beskrivs som metafor i datorn -- det elektroniska 
n\"atverket. Den obegripliga elektroniska organismen blir till en bild f\"or 
den obegripliga makten. Jag h\aa{}ller inte med. Datorn \"ar i sig 
fascinerande och det ena \"ar inte en symbol f\"or det andra. M\"ojligen kan 
man se de b\aa{}da som ett viktigt begreppspar.} , allas v\aa{}rt 
\textit{Arkiv X} eller filmen \textit{Videodrome} (1982). Samtliga bygger ett 
skr\"ackscenario p\aa{} r\"adslan f\"or att inte kunna veta vad som \"ar 
verklighet och vad som \"ar inbillning,\footnote{En filosof som skrivit mycket 
om uppl\"osningen av verkligheten i en slags "{}virtuell verklighet"{} eller 
"{}hyperverklighet"{} \"ar Jean Baudrillard.} verklighetsbaserad 
\textit{paranoia} f\"or att s\"aga det med ett ord. Jag har sj\"alv skrivit en 
novell p\aa{} temat, och b\"orjade p\aa{} \"annu en som jag aldrig 
fullf\"oljde:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}N\aa{}gon g\aa{}ng det \aa{}ret opererade n\aa{}gra 
entusiastiska forskare in det f\"orsta Carcer-chipet i huvudet p\aa{} en 
d\"ovstum samt lam f\"ors\"oksperson. N\"ar de rikare skikten av samh\"allet 
gradvis f\"orflyttade sig till en b\"attre, konstgjord v\"arld, skulle dessa 
slavar, m\"anniskor som p\aa{} grund av Carcer-chipets j\"arnh\aa{}rda 
kontroll inte ens kunde t\"anka p\aa{} uppror mot systemet utan att deras 
\aa{}ngestfunktioner aktiverades, l\"amnas kvar att sk\"ota k\"arnkraftverk, 
bondg\aa{}rdar, livsmedelsfabriker och andra n\"odv\"andiga 
samh\"allsinstitutioner.}

\textit{M\aa{}nga fria m\"anniskor f\"orstod att Carcer-projektet fr\aa{}n 
b\"orjan till slut var om\"anskligt, att de som stod under chipets kontroll 
inte l\"angre hade n\aa{}gon fri vilja. \"And\aa{} ville de inte g\"arna 
l\"amna den materiella v\"alf\"ard de under \aa{}ren byggt upp i en v\"arld 
som inte fanns. Deras hj\"arnor var l\"ankade med elektroder till maskineriet 
och deras perifera nervsystem med armar, ben och \"ogonlock var 
fr\aa{}nkopplat. Rent fysiskt framlevde de sina dagar sv\"avande i en tank 
fylld med isolerande, kroppstempererad v\"atska.}

\textit{N\aa{}gra mindre priviligierade m\"anniskors frihet var allts\aa{} 
v\"ard att offras f\"or de fria m\"an och kvinnor som nu levde sina liv med 
os\aa{}rbara datakroppar, och som mentalt styrde de politiska skeendena. (bla 
bla bla)"{}}\footnote{Ja, denna bild av tillvaron i en virtuell verklighet har 
blivit en science fiction klich\'{e}, genom s\"attet den anv\"ands p\aa{} i 
filmer som \textit{the Matrix}, osv. Id\'{e}n \"ar s\"akert mer \"an 100 
\aa{}r gammal eller \"aldre beroende p\aa{} hur man r\"aknar. Det hela 
b\"orjar med Platons uppdelning av m\"anniskan i "{}kropp"{} och "{}sj\"al"{}. 
Ni inser direkt varf\"or en novell / roman p\aa{} detta tema skulle vara 
totalt \"overfl\"odig.} 

\end{quotation}

\noindent{}Men -- om jag skall vara \"arlig: oroa er inte. M\"anniskor \"ar 
ganska f\"ornuftiga varelser n\"ar allt kommer omkring. Det finns ingen 
anledning att misst\"anka att vi inte skulle kunna hantera denna nya resurs 
p\aa{} ett alldeles vettigt s\"att. Men virtuell verklighet i kombination med 
AI ger oss en ny bild av m\"anniskans betydelse kontra samh\"allet, n\aa{}got 
som jag skall illustrera i kapitel 15.

\chapter{N\"ATATTITYD, TEKNOKRATI OCH DEMOKRATI}

Att s\"alja och \"aga information \"ar idag ett yrke. Journalister, speciellt 
fackjournalister och allehanda informat\"orer, konsulter och lobbyister, 
bygger stora delar av sin yrkesstolthet p\aa{} att \textit{\"aga} information. 
Givetvis vill de inte dela med sig om de inte f\aa{}r n\aa{}got i utbyte, och 
det vi ger dem (eller skall jag s\"aga: "{}det de tar av oss"{}?) i utbyte 
\"ar en hederlig l\"on och en social status. Informationsteknologin hotar att 
i grunden f\"or\"andra deras yrken, och m\aa{}nga av dem vet om det. Hur?

P\aa{} MIT brukade de f\"orsta hackarna l\aa{}ta program de skrivit (i form av 
l\aa{}nga pappersremsor med h\aa{}l i) ligga framme i en l\aa{}da bredvid 
datorn. Det gjorde de dels f\"or att den som hade lust skulle kunna titta 
p\aa{} dem, men ocks\aa{} f\"or att den som s\aa{} \"onskade skulle kunna 
b\"attra p\aa{} och ut\"oka programmen. Denna hj\"artliga och \"oppna attityd 
\"ar typisk "{}hackarmentalitet"{}, och har sedan dess genomsyrat n\"astan all 
forskning och programutveckling som skett via Internet. Detta g\aa{}r in under 
det som jag n\"amnde som \textit{Regel 1} i kapitlet om cyberpunk: 
\textit{hands-on}-imperativet.

Det finns ett otal s\aa{}dana dataprogram som utvecklats enligt en princip som 
p\aa{} engelska kallas \textit{stone soup} -- vad vi i Sverige brukar 
ben\"amna att \textit{koka soppa p\aa{} en spik}. Detta \"ar allts\aa{} en av 
de allra \"aldsta metoderna att driva programmeringsprojekt (om inte den 
\"aldsta). De f\"orsta hackarna p\aa{} MIT p\aa{} 60-talet jobbade enligt 
denna princip. I dag fungerar det s\aa{} att en programmerare tillverkar en 
grundstomme, ett fungerande program som utg\"or \textit{fundament} f\"or 
programmet (spiken i grytan). Han l\"agger sedan ut programmet p\aa{} Internet 
och s\"ager till alla de amat\"orprogrammerare som finns d\"ar:

\textit{"{}H\"ar har ni programmet - hittar ni brister och kan r\"atta till 
dem, s\aa{} g\"or det. Skicka sedan \"andringarna till mig."{}}

Den ursprungliga programmeraren fungerar sedan som en redakt\"or som tar emot 
programf\"orslag och st\"andigt l\"agger till nya delar till programmet. 
Programmet distribueras sedan gratis. Ett av de f\"orsta riktigt lyckade 
spiksoppsprogrammen var \textbf{Tiny BASIC}, en konkurrent till Bill Gates 
Altair BASIC som skilde sig fr\aa{}n denna genom att vara mycket b\"attre \"an 
Gates BASIC \textit{och gratis}. (Gissa om det stack i \"ogonen p\aa{} vissa!) 
Bland moderna spiksoppor finner vi hela operativsystem som \textbf{Linux} (mer 
om detta l\"angre ned), \textbf{X-Window System}, och texteditorn 
\textbf{EMACS} som anv\"ants f\"or att skriva otaliga l\"arob\"ocker och 
h\"ogskoleuppsatser. Alla dessa program \"ar \textit{fria}, dvs de f\aa{}r 
kopieras och modifieras utan andra restriktioner \"an att resultatet ocks\aa{} 
m\aa{}ste f\"orbli fritt.

Kommunikationsprotokollstacken (vilket ord!) \textbf{TCP/IP} (Transfer Control 
Protocol / Internet Protocol) som \"ar p\aa{} v\"ag att ta \"over hela 
marknaden f\"or n\"atverkskommunikation, \"ar ocks\aa{} spiksoppa. (Man 
anv\"ander det f\"or att f\aa{} olika datorer att "{}prata"{} med varandra i 
datan\"atverk, TCP/IP \"ar f\"or en dator ungef\"ar vad en telefonlur och en 
knappsats \"ar f\"or en m\"anniska.) Denna protokollstack utv\"arderas av de 
som bygger Internet, och f\"orb\"attras st\"andigt genom att 
"{}redakt\"orerna"{} skickar ut sk \textit{RFC:er} (\textit{Request For 
Comments}, sv ung: \textit{\"Onskar Synpunkter} [p\aa{} detta]).

TCP/IP \"ar helt gratis, och det \"ar ingen som tj\"anar pengar p\aa{} att ha 
uppfunnit TCP/IP. Det har, helt utan marknadsf\"oring, blivit s\aa{} stort 
bara f\"or att ingen br\aa{}kar om upphovsr\"atten till det och f\"ors\"oker 
beh\aa{}lla "{}f\"oretagshemligheter"{}. D\"aremot \"ar det inga problem att 
tj\"ana grova st\aa{}lar p\aa{} \textit{kunskap} om hur TCP/IP fungerar. 
Kunskapen om hur produkten fungerar har allts\aa{} st\"orre marknadsv\"arde 
\"an sj\"alva produkten. D\"arf\"or h\aa{}ller sig de som kan det hela ibland 
rent av med hemligheter, f\"or att p\aa{} s\aa{} vis skapa sig en f\"odkrok 
som konsulter.

De f\"oretag som s\"aljer egna kommunikationsprotokoll \"ar givetvis inte 
s\aa{} glada. D\"arf\"or sprider de g\"arna ut osanningar om att TCP/IP inte 
skulle vara bra. Ja, rent av att det skulle vara d\aa{}ligt, eller 
v\"ardel\"ost. Den vanligaste angreppspunkten \"ar att \textit{"{}ju fler 
kockar desto s\"amre soppa"{}} -- i princip att de l\"aggs in en massa skr\"ap 
som inte beh\"ovs i programmen. Detta \"ar inte sant. Diskussionsgrupperna 
utv\"arderar varje f\"orslag innan det skrivs in. Det \"ar synd att s\aa{}dana 
rykten ibland publiceras i en del riktigt stora tidningar. (Ingen n\"amnd, 
ingen gl\"omd.) Sj\"alv f\"oredrar jag att lyssna p\aa{} experter som 
\textbf{Peter Schaeffer} som vet vad de talar om. (Se exempelvis Datateknik 
\#3/1995 sid 36.)

I fr\"amsta ledet bland f\"orsvararna f\"or denna grundl\"aggande 
teknokratiska princip finner vi bland annat \textbf{Richard Stallman}, en f~d 
hackare fr\aa{}n MIT som ett tag kallade sig den sista riktiga hackaren. Han 
lade grunden till s\aa{}v\"al \textbf{GNU} som \textbf{EMACS} och anser i 
princip att mjukvara inte b\"or \"agas, och \"ar dessutom den tongivande 
kraften bakom stiftelsen \textit{Free Software Foundation} som i princip inte 
g\"or annat \"an underbl\aa{}ser produktion av gratis mjukvara. Han har retat 
gallfeber p\aa{} m\aa{}nga mjukvaruf\"oretag genom att kopiera id\'{e}er utan 
att kopiera programkod, en metod som kallas f\"or \textit{bakv\"and 
ingenj\"orskonst} eller bara \textit{dekonstruktion}, och inneb\"ar att man 
analyserar ett program p\aa{} objektniv\aa{} (i "{}maskinspr\aa{}k"{}), ser 
vad det g\"or, och sedan skapar ett program som utf\"or samma sak. Stallmans 
produktivitet i detta h\"anseende \"ar s\aa{} vida beryktad att han omtalas 
som den kanske skickligaste och mest drivna hackaren n\aa{}gonsin, fullt 
kapabel att utf\"ora samma jobb som ett helt lag programmerare ensam. Han har 
dessutom haft avg\"orande inflytande p\aa{} organisationen \textit{League for 
Programming Freedom} som driver kravet att all programkod skall befrias 
fr\aa{}n patent.

Spiksoppsmjukvara har dessutom den f\"ordelen att man sj\"alv l\"att kan 
g\"ora \"andringar eller ta reda p\aa{} \textit{exakt} hur programmet fungerar 
eftersom all dokumentation \"ar tillg\"anglig f\"or den som s\aa{} \"onskar, 
till skillnad mot mjukvara som tillverkats av f\"oretag; dessa l\aa{}ser in 
k\"allkod och dokumentation i ett kassavalv och tar sedan skyh\"ogt betalt 
f\"or att dela med sig av kunskaperna n\"ar n\aa{}got problem uppst\aa{}r. 
Meningen \"ar att anv\"andaren skall tro att programmet \"ar s\aa{} otroligt 
fantastiskt att det bara \"ar det producerande f\"oretagets programmerare (som 
utm\aa{}las som en slags trollkarlar) som har en chans att begripa sig p\aa{} 
och f\"orb\"attra programmet. D\"ar kan man tala om monopol p\aa{} 
information.

N\aa{}.

T\"ank er nu att man till\"ampar spiksoppsprincipen p\aa{} en text; till 
exempel den h\"ar. Om jag hade tillg\aa{}ng till en Internetserver skulle jag 
kunna l\"agga ut det h\"ar dokumentet i sk \textit{hypertext} (en sorts text 
uppfunnen av \textbf{Tim Berners-Lee} efter en id\'{e} av \textbf{Ted Nelson}, 
d\"ar sammanh\"angande \"amnen eller generella s\"okord \"ar hopkopplade med 
elektroniska l\"ankar f\"or att man snabbt skall kunna hoppa i texten) och 
skriva n\aa{}gonstans i slutet:

\textit{"{}Alla ni som l\"aser det h\"ar - skicka in \"andringar och till\"agg 
till mig, s\aa{} fogar jag dem till texten."{}}

Allt \"ar gratis. Vem som helst kan h\"amta dokumentet p\aa{} Internet. Jag 
tj\"anar inget p\aa{} det, mer \"an kunskap. Ingen annan heller. Om mitt 
dokument blev popul\"art och l\"astes av m\aa{}nga, skulle (med lite tur) 
snart n\aa{}gra experter h\"ora av sig och l\"amna r\"attningar och till\"agg. 
Inte mycket, men precis lagom f\"or att t\"acka upp just det omr\aa{}de som 
den personen \"ar expert p\aa{}. Jag kunde sedan sitta som redakt\"or och 
sammanst\"alla detta, l\"agga in nya l\"ankar i hypertexten och g\"ora det 
l\"att att s\"oka och f\"or l\"asaren att veta vad som \"ar nytt varje 
g\aa{}ng han/hon l\"aser. Jag skulle k\"anna att jag gjorde nytta, men jag 
skulle inte kunna leva p\aa{} det. Efter n\aa{}gra \aa{}r skulle mitt dokument 
vara en hel databas och t\"acka in snart sagt varenda litet omr\aa{}de inom 
datorkultur, mer omfattande, l\"attbearbetat och utf\"orligt \"an 
nationalencyklopedin, dessutom skriven av gr\"asr\"otter som \"alskar det de 
h\aa{}ller p\aa{} med.

\textit{Varf\"or g\"or jag inte det?}

\textbf{Svar:} f\"or det f\"orsta har jag varken tid eller lust.\footnote{Nu 
har jag i och f\"or sig redan bollat den h\"ar texten till publiken tv\aa{} 
g\aa{}nger, s\aa{} det d\"ar f\aa{}r jag v\"al ta och \"ata upp. Texten 
p\aa{}minner nu mera om publikationer som \textit{The Cathedral \& the Bazaar} 
eller \textit{Homesteading the Noosphere} av Eric S Raymond som l\"opande 
uppdateras.} F\"or det andra handlar det inte om att l\"osa ett tekniskt 
problem som i ett dataprogram, denna text \"ar m\aa{}ngfasetterad och h\"ogst 
subjektiv. Den \"ar pr\"aglad av mina egna v\"arderingar och jag vill att den 
\"aven i framtiden skall vara det. Varenda ord \"ar skrivet av \textit{mig} 
och ingen annan. Kalla det stolthet. Dessutom har den en b\"orjan och ett 
slut, och man kan \textit{kritisera} den som n\aa{}got faktiskt, inte som 
n\aa{}got som hela tiden \"andrar p\aa{} sig. Man kan bilda sig en 
\textit{klar} uppfattning som h\aa{}ller ett par dagar. Detta \"ar den 
statiskt of\"or\"anderliga textens f\"ordelar framf\"or den st\"andigt 
f\"or\"anderliga.

Hade det h\"ar r\"ort sig om ett praktiskt problem av teknisk karakt\"ar inom 
vilken som helst av naturvetenskaperna eller t ex medicinen, hade det varit 
radikalt annorlunda. S\aa{}dana hypertextdokument skapas i detta nu runt om i 
v\"arlden. De v\"axer samman till en v\"arld av information, tillg\"anglig 
f\"or alla, \"overallt, som har tillg\aa{}ng till Internet. Dess namn \"ar 
World Wide Web (WWW). I f\"orl\"angningen kommer det m\"anskliga 
\textit{hypertextarvet} att v\"axa till en informationsm\"angd som \"ar s\aa{} 
mastodontartad att man varken vet ut eller in. Den kommer att bli som ett 
stort biblioteksliknande minne f\"or hela m\"anskligheten.

Hypertexten i sig f\"orvandlas dessutom alltmer till \textit{programkod}, 
g\aa{}r fr\aa{}n det primitiva markup-spr\aa{}ket HTML till det ut\"okade 
XHTML och XML, och g\"or att gr\"ansen mellan vanlig, litter\"ar text och 
dataprogram blir allt suddigare. Yrkena f\"orfattare och programmerare flyter 
ihop. Det \"ar det som \textit{\"ar} sk multimedia. Verktygen f\"or att skapa 
multimediaprodukter kallas inte programspr\aa{}k, utan 
\textit{f\"orfattarprogram} (eng: \textit{authoring programs}).

En del sk\"onlitter\"ara f\"orfattare har anammat id\'{e}n att publicera sina 
alster f\"or en bred publik p\aa{} Internet. Eftersom sk\"onlitter\"ara 
f\"orfattare i allm\"anhet fr\"amst \"ar ute efter att bli l\"asta och inte 
s\aa{} mycket efter att tj\"ana pengar, \"ar det ett naturligt steg. Den 
f\"orsta etablerade f\"orfattare som publicerade n\aa{}got av sina alster 
fritt tillg\"angligt p\aa{} Internet var \textbf{Stephen King} den 19:e 
september 1993. M\aa{}nga andra f\"orfattare tyckte att det var en alldeles 
utm\"arkt id\'{e} och publicerade n\aa{}gra av sina gamla verk p\aa{} 
Internet. F\"orst ut i Sverige var \textbf{Lars Fimmerstad} med romanen 
\textit{V\"alkommen Hem} och strax d\"arefter \textbf{Ola Larsmo} med novellen 
\textit{Stumheten}. Ju mer etablerad en f\"orfattare \"ar, desto mer 
styvmoderligt tycks han/hon betrakta denna elektroniska publicering. De lever 
ju till viss del p\aa{} int\"akterna fr\aa{}n sina b\"ocker och k\"anner sig 
hotade av publicering som man \"annu inte kan ta betalt f\"or. \footnote{Jag 
har f\"or \"ovrigt haft en ing\aa{}ende debatt med Ola Larsmo om detta...}

Denna utveckling av medierna ligger v\"al i takt med att allt fler 
organisationer omformas till n\"atverk - l\"ost sammanh\aa{}llna s\"allskap 
utan kanslister och ombudsm\"an som etableras f\"or en enda fr\aa{}ga eller 
f\"or att l\"osa ett enda v\"al definierat problem (koka spiksoppa), och som 
hittills h\aa{}llts samman genom brevv\"axling och telefonsamtal 
(informationsbyte). F\"orv\"axla inte "{}n\"atverk"{} med "{}datan\"atverk"{} 
\"aven om m\aa{}nga "{}n\"atverk"{} utnyttjar "{}datan\"atverk"{}. 
St\"odstrumporna\footnote{Oj vad \aa{}ren g\aa{}r. St\"odstrumporna bildades 
av Maria-Pia Boethius, Agneta Stark, Ebba Witt-Brattstr\"om m~fl f\"or att 
f\"ore och under valet 1995 driva parollen "{}hela l\"onen, halva makten"{} i 
feministisk anda.} \"ar ett "{}n\"atverk"{}, Internet \"ar ett 
"{}datan\"atverk"{}. Gemensam n\"amnare f\"or alla n\"atverk \"ar att de 
distribuerar information av n\aa{}got slag. (F\"orvirrande?) Minnesregel: 
St\"odstrumpor = N\"atverk av m\"anniskor, Internet = N\"atverk av datorer.

Vad \"ar d\aa{} po\"angen med det h\"ar?

Jo, n\"atverksdokumenten kommer p\aa{} nolltid att bli totalt 
o\"overk\aa{}dliga. Allts\aa{} m\aa{}ste man, om man beh\"over tillg\aa{}ng 
till ett visst stycke kunskap, precis som alltid f\"orut, l\"asa sig till det 
under en l\aa{}ng m\"odosam inl\"arningsprocess \textit{eller} anlita en 
konsult. En typisk konsult \"ar en grupp som bevakar det intresseomr\aa{}de 
man delar; vad vi brukar kalla fackpress, fast elektronisk i det h\"ar 
sammanhanget, ju. Behovet av fackpress finns allts\aa{} \"aven i 
informationssamh\"allet. I skrivande stund kan s\aa{}dana tidningar inte ta 
betalt f\"or sina informationstj\"anster, men ett system \"ar just nu under 
utveckling. Det inneb\"ar att du kommer att kunna \textit{k\"opa} information 
om vad som helst fr\aa{}n din egen dator. Du betalar givetvis inte med 
kontanter utan med siffror.

Dessa fackjournalister kommer i princip att vara de f\"orsta som f\"ortj\"anar 
sitt livsuppeh\"alle p\aa{} att bara bearbeta information - de kommer att vara 
de f\"orsta som tar klivet in i en total informationsekonomi. Sedan kommer de 
andra tidningarna att f\"olja efter, en efter en. N\aa{}gra tidningar, t~ex 
\textbf{Aftonbladet / Kultur} har redan f\"orutsett detta och b\"orjat 
f\"orbereda sig f\"or att tr\"ada in i informationsekonomin med experiment med 
elektroniska tidningar. Andra tidningar n\"ojer sig med elektroniska 
komplement till sina tryckta alster.\footnote{ Ja, varenda tidning finns ju 
p\aa{} Internet nu, 1999, med till stora delar samma inneh\aa{}ll som 
papperstidningarna, och finansierade av annonser.} (Under experimenttiden \"ar 
allt detta gratis! Passa p\aa{} nu, f\"or den h\"ar chansen \aa{}terkommer 
aldrig.)

Ut\"over detta kommer vi som en naturlig f\"oljd att f\aa{} en uppsj\"o 
elektroniska fanziner,\footnote{Vilket ocks\aa{} intr\"affat... Jag borde bli 
sp\aa{}gubbe.} i och med att det blir \textit{s\aa{} l\"att och billigt} att 
g\"ora en egen elektronisk tidning. (Hackarkulturen har sedan l\"ange alstrat 
hundratals eller rent av tusentals s\aa{}dana fanziner.) Inga tryckkostnader 
-- inga avtal -- inga annons\"orer osv, bara information och initiativ. Bara 
kultur, ingen bizniss.

Skall vi se det krasst \"ar journalisterna experter p\aa{} informationshandel. 
Det \"ar v\"al egentligen den enda yrkesgrupp som redan l\aa{}ngt innan 
datorernas tid levde p\aa{} att enbart producera och bearbeta information. 
\textit{Journalister} tycker \textit{inte} att information, och d\"armed 
kunskap, skall vara fri och tillg\"anglig f\"or alla. Tv\"artom. Varje 
journalist (\aa{}tminstone varje fackjournalist) vaktar med n\"abbar och klor 
"{}sina"{} sm\aa{} informationsk\"allor, och \"ar noggrann med att inte i 
on\"odan n\"amna var han f\aa{}r sin information i fr\aa{}n. Journalisten \"ar 
lika \aa{}terh\aa{}llsam och sn\aa{}l som de elitistiska och sekteristiska 
hackargrupperna. \textit{Det allm\"annas b\"asta}, i och f\"or sig -- men 
\"aven en journalist m\aa{}ste ju \"ata. Det g\"aller att skydda sin 
"{}intellektuella egendom"{}. Sanningen \"ar att den tredje 
statsmakten,\footnote{N\aa{}gon har p\aa{}pekat att det borde heta "{}den 
fj\"arde statsmakten"{} med motivationen att domstolarna \"ar den tredje 
sj\"alvst\"andiga statsmakten (vid sidan om regering och riksdag).} likt 
staten och storf\"oretagen, ocks\aa{} den best\aa{}r av personliga 
kontaktn\"at och hierarkier d\"ar det g\"aller att kunna rycka i r\"att 
tr\aa{}dar vid r\"att tillf\"alle. \"Aven journalister \"ar fullst\"andigt 
fr\"ammande f\"or hackarnas etik, vilket inte minst f\"argar de reportage man 
g\"or om hackare.

Riktlinjerna kring elektronisk publicering antyder att vi kommer att f\aa{} 
tv\aa{} nya typer av media. Den ena kommer att levereras p\aa{} CD-ROM skivor 
och inneh\aa{}lla stora m\"angder kunskap, som en databas eller ett lexikon 
d\"ar man kan s\"oka information. Tidningen \textbf{Interface} var den 
f\"orsta svenska tidning som provade p\aa{} detta. Den andra tj\"ansten \"ar 
\textit{onlinetj\"anster} vilket inneb\"ar att du f\aa{}r nyheter regulj\"art 
som uppdateras varje dag, timma eller \"annu oftare. Den f\"orsta 
onlinetidningen i Sverige var f\"ormodligen \textbf{Text-TV}. Den f\"orsta 
svenska onlinetidningen p\aa{} Internet var \textbf{Datateknik}, men numera 
har i princip varenda tidning sin egen "{}online"{}-version. Onlinetj\"anster 
kan man i dagens l\"age inte ta betalt f\"or, men man g\"or sitt yttersta 
f\"or att finna en v\"ag att g\"ora detta. De enda onlinef\"oretag som 
tj\"anar pengar f\"or tillf\"allet \"ar s\aa{}dana som de virtuella 
bokhandlarna \textbf{Bokus} eller \textbf{Amazon}, som tillh\"or en branch som 
man lite l\"ost brukar kalla \textit{e-commerce}, och Aftonbladet som g\"or 
det via radannonser.

CD-ROM skivorna har vissa problem. Det \"ar n\"amligen inga som helst problem 
att kopiera en skiva, s\aa{} varf\"or skulle jag k\"opa tidningen, 
uppslagsverket, ordlistan eller vad det nu \"ar, n\"ar jag kan kopiera 
grannens? S\aa{} fort man f\"ors\"oker skydda informationen fr\aa{}n kopiering 
s\aa{} kan man ge sig fan p\aa{} att det \"ar n\aa{}gra hackare som kommer att 
kn\"acka skyddet och kopiera i alla fall. Nationalencyklopedin sprids 
exempelvis ganska friskt p\aa{} detta vis sedan den svenske hackaren 
\textbf{Replicator} utvecklade en s~k patch som tog bort kopieringsskyddet 
fr\aa{}n PC-varianten. Onlinetj\"anster lider inte direkt av detta 
problem.\footnote{Bara lite. L\"osenord o~dyl som anv\"andarna betalar f\"or, 
kn\"acks och sprids f\"or vinden...} N\aa{}gra siar att skivorna kommer att 
f\"orsvinna helt till f\"orm\aa{}n f\"or onlinetj\"ansterna, detta l\"ar dock 
inte ske \"an p\aa{} ett tag. Behovet att \"aga n\aa{}got fysiskt, som en 
CD-skiva eller en papperstidning, \"ar \"annu starkt i v\aa{}r generation, och 
n\"atverken \"ar helt enkelt f\"or instabila f\"or att man skall kunna lita 
p\aa{} att de alltid finns d\"ar n\"ar man beh\"over dem. Man skall ocks\aa{} 
ha i \aa{}tanke, att de flesta m\"anniskor f\"oredrar att betala en fast 
klumpsumma f\"or s\aa{}dana nyttigheter framf\"or kontinuerliga l\"opande 
avgifter.

En del s\"ager att massmedia kommer att f\"orsvinna. Det beror p\aa{} hur man 
ser det. Massmedia \textit{som det ser ut idag} kommer att f\"orsvinna, men vi 
kommer s\"akert att f\aa{} en ny definition p\aa{} massmedia. 
Papperstidningarna kommer givetvis att vara kvar tills dess vi kommer p\aa{} 
n\aa{}got s\"att att g\"ora elektronisk information lika l\"atthanterlig, men 
den dagen kommer s\"akert.

Tidningen \textit{The Whole Earth Review} har v\"ackt det allm\"anna intresset 
f\"or elektroniska media i USA. Popul\"artidskriften \textit{Wired}, som jag 
n\"amde tidigare, \"ar en av de tidningar som f\aa{}tt en skjuts fram\aa{}t av 
h\"andelserna p\aa{} den elektroniska fronten. Denna tidning har blivit 
om\aa{}ttligt popul\"ar, inte minst tack vare sin ungdomliga layout. Den har 
banat v\"ag f\"or flera liknande tidningar v\"arlden \"over, i Sverige 
\textbf{Z mag@zine} och \textbf{Hall\aa{}} som uppenbarligen tog \"over hela 
marknadsid\'{e}n fr\aa{}n tidningar som Wired. Man skrev om Internet, BBS:er 
och allt som ing\aa{}r i begreppet informationsteknik och medier, samt mode 
och trender. B\"agge \"ar numera nedlagda, och andra, mer praktiskt inriktade 
tidningar som \textit{Internetguiden} har kommit i deras st\"alle.

Andra amerikanska tidningar som verkar vara en stor inspirationsk\"alla f\"or 
dessa medier \"ar \textbf{RayGun} och \textbf{Gray Areas}. \textbf{MONDO 2000} 
\"ar en smula f\"or provokativ f\"or att passa in i de fina salongerna. Denna 
har n\"amligen ganska tydliga drag av hippie- och yippie-sympatier.

En del blir f\"orbannade p\aa{} de h\"ar tidningarna som i princip skriver 
mest om sig sj\"alva (medier som skriver om andra medier, journalister som 
intervjuar journalister osv). Om man skall s\"oka n\aa{}gon orsak till detta 
s\aa{} \"ar det v\"al just detta att hela medieutbudet h\aa{}ller p\aa{} att 
f\"or\"andras i och med informationsteknikens intr\aa{}ng. Text och bild blir 
allt l\"attare att distribuera och manipulera, journalistens uppgift 
ifr\aa{}gas\"atts mm. Att journalister \"ar intresserade av journalistik \"ar 
v\"al inte heller s\"arskilt \"overraskande. I och med mediernas st\"allning 
som "{}den tredje statsmakten"{} \"ar mediegranskande medier antagligen 
n\"odv\"andiga. F\"or att piffa upp det hela skriver man g\"arna om saker som 
\"ar sp\"annande p\aa{} riktigt. Helst hackare s\aa{}klart. Det \"ar ju de som 
\"ar den superhypeade "{}informationsrevolutionens"{} 
spjutspets.\footnote{F\"or en djupg\aa{}ende analys av medias manipulativa 
drag, se Maria-Pia Boethius \textit{N\aa{}gra som inte \"alskar oss h\aa{}ller 
p\aa{} att f\"or\"andra v\aa{}rt land.}}

\textit{Hackarna sj\"alva} ser inte dessa tidningar som n\aa{}got s\"arskilt 
m\"arkv\"ardigt (vilket de ibland sj\"alva tycks g\"ora) utan kallar dem rakt 
av f\"or \textit{hacker-wannabe's}, s\aa{}dana som sj\"alva inte \"ar, men 
vill skriva s\aa{} att det verkar som om de vore (tyv\"arr finns det inget bra 
svenskt ord f\"or f\"oreteelsen). Sverige \"ar t ex f\"or tillf\"allet fullt 
av Schyffert-wannabe's, Guillou-wannabe's och Bildt-wannabe's. (Sj\"alv \"ar 
jag Vision\"ar-wannabe :-). Gemensam n\"amnare f\"or hacker-wannabes som \"ar 
journalister \"ar enligt en tumregel att de anv\"ander enkla floskler som 
\textit{cyber, kraftfullt, IT, e-commerce,} och \textit{$<$senaste modeordet 
h\"ar$>$} i var och varannan mening, och att de anv\"ander MacIntosh-datorer. 
Stil. Klass. Yta.

Att dessa tidningar ibland anammar hackarkultur och ideal beror antagligen 
p\aa{} att den agressiva t\"avlingsattityd som finns bland hackare \"ar 
ruskigt lik den h\aa{}rda vardagen f\"or journalister. F\aa{} av dessa 
journalister tycks begripa sig p\aa{} den v\"anliga, icke-amerikanska delen av 
hackarkulturen, vilken inte \"ar s\aa{} intressant eftersom den inte \"ar 
fullt lika olaglig och inneh\aa{}ller betydligt mindre konfrontationer, samt 
bygger mer p\aa{} v\"anskap \"an t\"avlan. Det \"ar i och f\"or sig inte 
s\aa{} konstigt eftersom journalister \"alskar konflikter, och inte s\aa{} 
s\"allan underbl\aa{}ser dem. (Konflikter ger \textit{mycket} bra rubriker, 
och drar till sig l\"asare.)

\section*{Fri mjukvara och "{}Open Source"{}}

Under 1990-talet har en stark utl\"opare av hackarkulturens salongsf\"aiga 
delar f\aa{}tt stor uppm\"arksamhet. Det r\"or sig givetvis om det som i 
folkmun kallas \textbf{Linux}. som jag n\"amde som hastigast ovan och som ofta 
tillskrivs finlandssvensken \textbf{Linus Torvalds}. Man skall dock vara 
medveten om att detta operativsystem, som enligt m\aa{}nga snarare borde 
kallas GNU/Linux, har anor fr\aa{}n 1983 och egentligen \"annu l\"angre 
tillbaka.\footnote{F\"oljande text \"ar en omarbetning av material som skrevs 
f\"or en artikel kallad \textit{GNU och Open Source, Stallman och Raymond} i 
tidningen \textit{Yelah} \#3 1999.} Vi b\"or granska detta n\aa{}got mer i 
detalj.

F\"or att f\"orst\aa{} vad denna kultur inneb\"ar m\aa{}ste man f\"orst\aa{} 
vad som \"ar skillnaden mellan \textit{k\"allkod} och \textit{bin\"arkod}. 
K\"allkoden \"ar ett datorprograms "{}recept"{}, det beskrivningsspr\aa{}k som 
anv\"ands f\"or att tala om vad programmet skall genomf\"ora. Bin\"arkoden 
("{}maskinspr\aa{}ket"{}) \"ar det som sedan verkligen kan f\"orst\aa{}s av 
datorn, det slutgiltiga programmet, en fil som kan startas och k\"oras med 
f\"orsumbar f\"ordr\"ojning.

N\"ar \textbf{Richard Stallman} b\"orjade skriva sitt operativsystem GNU 
(GNU's Not Unix) 1983, hade han en klar plan -- att skriva ett operativsystem 
och alla de verktyg som beh\"ovdes f\"or att g\"ora det till ett riktigt 
arbetsredskap, och att detta skulle vara \textit{fritt}, dvs helt \"oppet att 
\"andra i, och sprida vidare, precis som de tidiga programmen i AI-labbet 
p\aa{} MIT. Han gjorde detta genom att starta en skattebefriad stiftelse, Free 
Software Foundation, med uppdrag att f\"orvalta GNU. Han hade precis l\"amnat 
MIT dit han kommit 1971 och sedemera anst\"allts vid labratoriet f\"or 
artificiell intelligens. Han hade d\"ar blivit uppl\"ard av de tidigare 
n\"amnda hackarlegenderna Richard Greenblatt och Bill Gosper, som han 
ocks\aa{} ans\aa{}g vara sin personliga mentor.

Bakom sig hade han en bitter konflikt mellan tv\aa{} f\"oretag som bildats av 
Greenblatt respektive Gosper f\"or att tillverka LISP-maskiner. Det ena 
f\"oretaget, Symbolics, hade anst\"allt merparten av de hackers som jobbat 
p\aa{} laboratoriet, vilket gjort Stallman rasande. Han s\aa{}g upphandlingen 
av hackers som en fientlig handling och v\"agrade tala med n\aa{}gon som var 
anst\"alld p\aa{} Symbolics eller handlade med dem. Som "{}h\"amnd"{} 
analyserade han alla nya f\"or\"andringar i Symbolics maskiner och 
programmerade dem p\aa{} nytt \aa{}t det andra f\"oretaget, LMI, n\aa{}got han 
kallade "{}Reverse Engineering"{} eller "{}omv\"and ingenj\"orskonst"{}. Han 
kunde f\"orvisso inte kopiera programmen rakt av, eftersom de var 
copyrightskyddade, men det gick naturligtvis bra att g\"ora program som 
"{}fungerade lika dant som"{} Symbolics program.

N\"ar han till sist gav upp h\"amndaktionerna och sade upp sig fr\aa{}n MIT 
formulerade han riktlinjerna f\"or GNU. Stallman ville bygga en 
"{}Community"{}, ett virtuellt samh\"alle av egendomsl\"os programvara -- 
ingen skulle \"aga eller ha ensamr\"att till GNU eller n\aa{}got som hade med 
GNU att g\"ora.

F\"or att hindra att n\aa{}got av det som utvecklades inom ramen f\"or GNU 
"{}kapades"{} eller p\aa{} n\aa{}got vis togs \"over och patenterades av 
kommersiella krafter uppfanns GNU GPL (General Public License). Licensen 
fungerar s\aa{} att om man l\aa{}nar eller anv\"ander delar av mjukvara som 
omfattas av GNU GPL m\aa{}ste denna mjukvara i sin tur ocks\aa{} omfattas av 
GNU GPL, om den publiceras. GPL kr\"aver att du till\aa{}ter andra att ha full 
insyn i k\"allkoden och att de har full r\"att att l\aa{}na och vidareutveckla 
vad resultatet blir. Andra f\"orbeh\aa{}ll saknas helt.

P\aa{} detta vis \"ar GPL en mycket aggressiv frihetlig licens som anv\"ander 
copyrightsystemet f\"or att attackera \"agandet av mjukvara p\aa{} hemmaplan, 
till skillnad fr\aa{}n de licenser som anv\"ands av liknande projekt s\aa{}som 
BSD,\footnote{BSD, Berkeley Standard Unix, \"ar resultatet av att amerikanska 
konkurrensverket \aa{}d\"omde AT\&T som i praktiken hade monopol p\aa{} 
operativsystemet Unix, att ge bort k\"allkoden till universiteten. Den 
utvecklades snabbt till BSD som \"annu \"ar mycket popul\"art vid sidan av det 
mer "{}folkliga"{} Linux. Finns i ett flertal varianter som Open BSD, Free BSD 
eller Net BSD.} som avs\"ager sig all form av \"agandeskap. S\aa{}dana 
egalit\"ara (= egendomsl\"osa, anspr\aa{}ksl\"osa) licenser till\aa{}ter 
\"aven kommersiella intressen att f\"orutom att modifiera och vidareutveckla, 
\"aven hemligh\aa{}lla, copyrightskydda och sedan s\"alja program som byggts 
p\aa{} denna k\"allkod. Detta g\"aller inte GNU GPL. Det saknas inte exempel 
p\aa{} kommersiella krafter som med eller mot sin vilja tvingats acceptera att 
deras produkter befriats av GNU GPL.

Det \"ar viktigt att betona att GPL inte \"ar \textit{antikommersiell} -- det 
\"ar helt okej att s\"alja programvara som skyddas av GPL -- den \"ar bara 
\textit{fri}, s\aa{} om du s\"aljer GPL-skyddad mjukvara m\aa{}ste du \"aven 
tillhandah\aa{}lla k\"allkoden och till\aa{}ta vidare kopiering. Man f\aa{}r 
inte heller blanda GPL-skyddad och vanlig s~k propriet\"ar (=\"agd) 
programvara. Stallman har definierat skillnaden mycket tydligt eftersom det 
engelska ordet \textit{free} \"ar mer m\aa{}ngtydligt \"an svenskans 
\textit{fri}: \textit{"{}free, as in free speech, not free beer"{}.}

S\aa{} blev GNU fr\"oet till ett virtuellt frihetligt samh\"alle som spirade 
och v\"axte och omg\"ardades av GNU GPL och som idag \"aven omfattar 
GNU/Linux. En av de tidiga medarbetarna inom ramen f\"or GNU var \textbf{Eric 
Raymond}. Raymond var tidgare mest k\"and som mannen som sammanst\"allt den 
moderna versionen av \textit{The Jargon File}. Han har ocks\aa{} deltagit i 
utvecklandet av ett antal fria mjukvaror varav programmet \textit{fetchmail} 
kanske \"ar den mest k\"anda. Han s\"ager sig tidigt ha blivit fascinerad av 
Linux (som fr\aa{}n b\"orjan betraktades med skepsis fr\aa{}n Free Software 
Foundation) och f\"ors\"okt f\"orst\aa{} hur det kunde utvecklas p\aa{} 
premisser som liknade de som g\"allde f\"or GNU, fast s\aa{} mycket snabbare.

Linux \"ar ursprungligen endast en s\aa{}kallad Kernel, en systemk\"arna som 
hanterar grundl\"aggande operationer i en dator som process- och 
minneshantering, filer och in/utmatning. Free Software Foundation hade redan 
f\"ore Linux p\aa{}b\"orjat sin egen Kernel under namnet Hurd, ett projekt som 
dock dragit ut p\aa{} tiden. N\"ar finlandssvensken Linus Torvalds b\"orjade 
utveckla Linux v\"axte det lavinartat och blev p\aa{} mycket kort tid 
tillsammans med en m\"angd program fr\aa{}n GNU-projektet ett helt fritt, 
fungerande operativsystem. Raymond menar att detta berodde p\aa{} en rad 
faktorer, varav den viktigaste \"ar liknelsen mellan katedralen och basaren, 
som jag skall f\"ors\"oka f\"orklara i det f\"oljande.

Enligt Raymond utvecklades program f\"ore Linux enligt modellen "{}ju fler 
kockar desto s\"amre soppa"{}, det vill s\"aga mjukvaran skulle utvecklas av 
en grupp superhackare som jobbade som idioter under l\aa{}ng tid och sedan 
presenterade ett helt fungerande, avlusat system. Vad Linux gjorde var att 
l\aa{}ta ALLA delta i utvecklingen genom att s\aa{} tidigt som m\"ojligt 
sl\"appa ut nya versioner fr\aa{}n utvecklarlaget, s\aa{} n\"ar den f\"orsta 
fungerande versionen av Linux sl\"apptes str\"ommade genast en m\"angd 
utvecklare till -- det h\"avdas att Linux idag utvecklas av cirka 40.000 glada 
amat\"orer.

\"Aven om en eller tv\aa{} personer agerar spindlar i n\"atet och skriver alla 
st\"orre \"andingar av ett program, str\"ommar f\"orslag p\aa{} 
f\"orb\"attringar och hela delprogram st\"andigt in fr\aa{}n de personer som 
deltar i mailinglistor och nyhetsgrupper med anknytning till n\aa{}gon av 
delarna i Linux. GNU var som en katedral, centralt planerat och uppf\"ort 
efter ritningar fr\aa{}n h\"ogsta ort. Man sl\"appte i och f\"or sig in kreti 
och pleti i utvecklarlagen, men man h\"oll h\aa{}rt i programvaran tills man 
var helt s\"aker p\aa{} att den fungerade till 100\%. Linux var mer som en 
basar, vimlande, stojande, fullt med folk som byggde p\aa{} det de tyckte var 
roligast, halvd\aa{}liga betaversioner av nya implentationer och s\aa{} 
vidare. Linux handlade om att "{}koka soppa p\aa{} en spik"{}, alla som deltog 
tillf\"orde n\aa{}got.

Raymond har sedemera blivit en pratglad f\"orespr\aa{}kare f\"or fria 
operativsystem som ofta \aa{}ker runt bland anv\"andare och ber\"attar om sina 
erfarenheter, och de priciper han menar ligger till grund f\"or systemens 
framg\aa{}ng. Han talar hellre om Open Source \"an GPL, detta begrepp 
inneb\"ar att k\"allkoden f\"or ett program finns tillg\"anglig s\aa{} att 
andra kan granska och \"andra programmet. Ett av de f\"oretag han influerat 
\"ar Netscape, som sedemera beslutat att sl\"appa sin webl\"asare Navigator 
5.0 som Open Source under namnet Mozilla.

Det finns emellertid vissa djupg\aa{}ende skillnader mellan den syn p\aa{} fri 
mjukvara som Stallman f\"orespr\aa{}kar och den som Raymond beskriver. 
Stallman skriver med anledning av Apples lansering av sitt kernel som Open 
Source nyligen, att Open Source-r\"orelsen mest tycks vara inriktad p\aa{} det 
rent materialistiska m\aa{}let med snabbare utveckling, medan man 
"{}sidos\"atter de djupare aspekterna av begreppet frihet, gemenskap, 
samarbete och fr\aa{}gan om vilken slags samh\"alle vi vill leva i"{}.

Man kan s\"aga att om operativsystemet \"ar en v\"ag d\"ar alla beh\"over 
komma fram, f\"orespr\aa{}kar Stallmans FSF att v\"agen av morliska sk\"al 
b\"or vara fri f\"or alla att f\"ardas p\aa{}, medan "{}open 
source"{}-f\"orespr\aa{}karna menar att alla v\"agsp\"arrar och avgifter som 
vore alternativet \"ar till mer skada \"an nytta, och att v\"agen av den 
anledningen skall vara fri. J\"amf\"orelser mellan mjukvara och fysiska ting 
\"ar emellertid alltid bristf\"alliga, s\aa{} ta detta med en nypa salt.

Det r\aa{}der ingen som helst tvekan om att \"aven om b\aa{}de Stallman och 
Raymond kallar sig sj\"alva anarkister, \"ar Stallman den som st\aa{}r 
l\"angst till v\"anster av de b\aa{}da. Raymond g\"or ingen hemlighet av att 
han tillh\"or det nyliberala libertarianska partiet samt den amerikanska 
organisation som anser att varje m\"anniska borde ha r\"att att \"aga ett 
skjutvapen. \"Aven om b\aa{}da klart mest intresserar sig f\"or programmering 
och datorer finns det saker i det de s\"ager som antyder stora skillnader i 
framf\"or allt synen p\aa{} egendom.

Stallman har bland annat sagt: "{}jag anser att mjukvara ej skall \"agas, 
eftersom detta f\"orfarande \"ar skadligt f\"or m\"anskligheten som helhet. 
Det hindrar folk fr\aa{}n dra maximal nytta av ett existerande program"{}. Han 
har ocks\aa{} gjort sig k\"and f\"or att vara helt emot id\'{e}n att ha 
l\"osenord p\aa{} datorsystem, och kn\"ackte upprepade g\aa{}nger 
l\"osenordsskyddet p\aa{} MIT d\aa{} han jobbade d\"ar. Alla l\aa{}s, hinder 
och \"agandesystem r\"orande mjukvara \"ar av ondo enligt Stallman. Man 
m\"arker ocks\aa{} i Stallmans skrifter att han \"aven har ett klart och 
tydligt klassperspektiv i sitt s\"att att se p\aa{} v\"arlden - ett outtalat 
syfte med Free Software Foundation \"ar att ge alla, oavsett ras, social 
bakgrund osv, tillg\aa{}ng till fri mjukvara.

Raymond \aa{}sin sida g\"or krumbukter f\"or att f\"orena sina nyliberala 
\aa{}sikter med det faktum att han sj\"alv bidrar till att skapa egendomsl\"os 
programvara -- nyliberaler \"ar annars k\"anda f\"or att \"overallt f\"orsvara 
r\"atten till egendom och egendomssystemets moraliska och praktiska 
\"overl\"agsenhet gentemot alla andra system. Han kommer till r\"atta med 
detta problem dels genom att definiera om vad vi menar med egendom fr\aa{}n 
att vara n\aa{}got n\"ast intill heligt, till att endast omfatta f\"orvaltning 
av ett program. Detta, menar han, ger en kick \aa{}t egot och det \"ar det 
alla deltagare i GNU/Linux projektet "{}vinner"{} p\aa{} att delta. H\"ar 
lutar han sig tillbaka p\aa{} den objektivistiska\footnote{Se om objektivism i 
kapitel 8.} dogmen att alla m\"anniskor drivs av ett egoistiskt egenintresse.

V\"aldigt f\aa{} programmerare, cirka 10\% enligt Raymond, lever direkt av de 
pengar de f\aa{}r in p\aa{} att s\"alja mjukvara till en kund. Det finns dock 
en underton i hans resonemang som s\"ager att de d\"ar sista 10\% kanske 
skulle m\aa{} b\"attre av att f\aa{} beh\aa{}lla \"agander\"atten till sina 
program. Stallman skulle aldrig t\"anka tanken, vissa av hans uttalanden kan 
till och med tolkas som att han \"aven anser att piratkopiering \"ar moraliskt 
f\"orsvarbart:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{Jag kallar inte s\aa{}dan kopiering f\"or 
'piratkopiering', f\"or det \"ar ett propagandauttryck. Jag tycker inte att 
det \"ar fel att kopiera och dela med sig av information. Regeringar kan 
lagstifta mot det, men det g\"or det inte mera fel, bara illegalt. (...) 
oauktoriserade kopior \"ar inte mycket b\"attre \"an auktoriserade kopior. Det 
enda som \"ar bra med den oauktoriserade kopian \"ar att man undviker att ge 
pengar till \"agaren. Detta \"ar bra, f\"or \"agaren f\"ortj\"anar ingen 
bel\"oning f\"or att han gjort mjukvaran till sin egendom.}

(Richard Stallman i en intervju, min \"overs\"attning.)

\end{quotation}

\noindent{}Man kunde tidigare h\"ora folk d\"oma ut GNU/Linux och liknande 
system som d\"odsd\"omda, framf\"or allt med olika motivationer som 
h\"anvisade till att det inte kunde fungera i v\aa{}rt ekonomiska system. I 
dagsl\"aget \"ar emellertid GNU/Linux v\"arldens n\"ast st\"orsta 
operativsystem (efter Microsofts Windows) och det mest v\"axande. Tillv\"axt 
attraherar marknad, marknad attraherar investerare och i skrivande stund 
sk\"ordar f\"oretag som Red Hat Software och VA Linux Systems i USA och Cygnus 
Solutions i Tyskland enorma vinster fr\aa{}n GNU/Linux. Min kvalificerade 
gissning i dagsl\"aget \"ar att detta \"ar ett av framtidens operativsystem.

\section*{Teknokrati}

Internet har ofta kallats "{}anarkistiskt"{}. Detta \"ar en grov \"overdrift. 
Internet \"ar i grunden \textit{teknokratiskt} och \textit{decentraliserat}. 
N\"ar n\"atet fr\aa{}n b\"orjan byggdes av hackarna p\aa{} h\"ogskolorna 
v\"avde de ocks\aa{} in lite av sin \"oppna attityd i det. Kom ih\aa{}g regel 
nr 3 i hackaretiken: \textit{Misstro auktoriteter -- fr\"amja 
decentralisering}.

\textit{Jag hj\"alper dig s\aa{} hj\"alper du mig}, allts\aa{}, och ingenstans 
i grundstommen p\aa{} Internet fanns det n\aa{}gon funktion f\"or 
universiteten att debitera varandra f\"or utnyttjandet av 
kommunikationskanalerna. Det fanns inga l\aa{}sta d\"orrar n\aa{}gonstans, 
eftersom man ans\aa{}g att alla borde f\aa{} komma in \"overallt och att alla 
borde dela med sig av all information. (Regel nr 2: \textit{All information 
borde vara fri}.) Koppla in dig och k\"or, bara. Det enda man beh\"ovde betala 
f\"or var de st\"andigt uppkopplade telefonlinjerna d\"ar informationen 
str\"ommade fram, sedan var det bara att kommunicera b\"ast man ville.

Hela n\"atverket har konstruerats enligt spiksoppsprincipen. Varje problem som 
dyker upp l\"aggs ut i diskussionsgrupper och sedan f\aa{}r vem som vill komma 
med f\"orslag p\aa{} l\"osningar. Engagemanget bland n\"atanv\"andarna \"ar 
stort, och ofta f\"oresl\aa{}s en m\"angd l\"osningar. F\"orslagen 
utv\"arderas i diskussionsgruppen och det som anses vara det b\"asta vinner. 
Resultatet dokumenteras och dokumentationen sprids som en \textit{de 
facto}-standard.

Detta teknokratiska s\"att att l\"osa tekniska problem \"ar radikalt 
annorlunda mot marknadsmodellen. I marknadsekonomin \textit{konkurrerar} 
f\"oretag om den b\"asta l\"osningen. Varje f\"oretag har sin egen 
forskningsavdelning som utarbetar en l\"osning, som sedan marknadsf\"ors. 
D\"arefter f\aa{}r konsumenterna utv\"ardera genom att k\"opa den produkt som 
faller dem mest i smaken. De "{}d\aa{}liga"{} l\"osningarna sl\aa{}s ut genom 
att de f\"oretag som inte lyckats vinna konsumenterna l\"agger ned sin 
produkt, och k\"oper upp patent fr\aa{}n de f\"oretag som lyckats, eller (i 
v\"arsta fall) g\aa{}r i konkurs. P\aa{} s\aa{} vis menar man att den b\"asta 
produkten alltid lever vidare.\footnote{Detta \"ar en generaliserad bild som 
f\"oruts\"atter att f\"oretagen \"ar o\"andliga i antal, antalet varianter 
\"ar mycket stort, och "{}marknaden"{} \"ar ett sj\"alvst\"andigt t\"ankande 
filter som inte vilsef\"ors av propaganda. Detta st\"ammer ganska d\aa{}ligt 
med verkligheten.}

Problemet med de marknadsekonomiska l\"osningarna \"ar att det inte alltid 
\"ar de \textit{tekniskt} \textit{b\"asta} l\"osningarna som vinner. Det kan 
lika g\"arna vara de som \textit{marknadsf\"orts} b\"ast, eller de 
\textit{billigaste}. J\"amf\"or t~ex med hur videosystemet VHS slog ut det 
kvalitetsm\"assigt \"overl\"agsna Betamax, antagligen fr\"amst d\"arf\"or att 
JVC, som skapade VHS, hade f\"orsett kasetterna med l\"angre speltid och 
samarbetade mer med andra f\"oretag. (Detta beror enligt en annan legend 
ytterst p\aa{} att VHS-formatet marknadsf\"ordes av 
porrfilmsdistribut\"orerna... Hmmm.\footnote{ F\"ormodligen en myt.} ) 
N\aa{}got s\aa{}dant skulle aldrig h\"anda i en teknokrati som Internet. En 
teknokrati till\aa{}ter inte att marknadsf\"oring eller godtycke f\aa{}r 
f\"orpassa en bra id\'{e} till historiens papperskorg om videosystemet varit 
ett "{}Open Source projekt"{}, eller inom den statsfinansierade forskningen, 
hade f\"ordelarna med Betamax bild\aa{}tergivning f\"orenats med VHS-systemets 
l\"angre speltid. Tv\aa{} system med f\"or- och nackdelar hade blivit ett med 
enbart f\"ordelar. Det \"ar ganska typiskt f\"or h\"ogskolorna att bygga upp 
ett teknokratiskt n\"atverk, eftersom man hela tiden str\"avar efter teknisk 
utveckling.

I en marknadsekonomi \"ar det \textit{moroten} i form av personlig vinning och 
rikedom som driver f\"oretagarna att utveckla \"an b\"attre produkter. I en 
teknokrati \"ar det det personliga engagemanget, gruppgemenskapen och 
forskningslustan som driver utvecklarna. I och med Internet har denna attityd 
till forskande och produktutveckling kommit att sprida sig \"over v\"arlden 
och ibland lyckats med att helt sl\aa{} ut marknadsekonomiska l\"osningar. Man 
kan inte kalla det planekonomi, eftersom det inte finns n\aa{}gon stat som 
enhetligt finansierar eller utv\"arderar framstegen. Det \"ar teknokrati, 
byggd p\aa{} individer i frivillig samverkan. Juridikhistorikern \textbf{Eben 
Moglen} (som \"ar anh\"angare av den fria mjukvaran) formulerar i debatt med 
ekonomer och jurister n\aa{}got han kallar f\"or "{}Moglens lag"{}, och som 
formuleras naturvetenskapligt:

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{Vira n\"atverket runt varje hj\"arna p\aa{} planeten, och 
snurra planeten. Information kommer d\aa{} att fl\"oda i 
n\"atverket.}\end{quotation}

\noindent{}Ut\"over de universitetsforskare som har tryggad ekonomi och kan 
jobba engagerat p\aa{} arbetstid med att l\"osa Internet-problem har \"aven 
m\aa{}nga personer som om dagarna arbetar p\aa{} vanliga marknadsm\"assiga 
f\"oretag b\"orjat jobba ideellt p\aa{} fritiden med att utveckla l\"osningar 
p\aa{} olika tekniska problem. Viljan att visa sig duktig p\aa{} ett tekniskt 
omr\aa{}de och bli accepterad som skicklig utvecklare bland andra p\aa{} 
Internet har varit tillr\"acklig f\"or att driva dessa m\"anniskor att 
utveckla tekniska l\"osningar. Kalla det arbetsgl\"adje eller yrkesstolthet. 
(Ja, s\aa{}dant existerar tydligen \"an i v\aa{}r tid.)

Om teknokratin \"ar ett hot mot, eller ett komplement till marknadsekonomin, 
\"ar \"annu sv\aa{}rt att sia om. Kanske \"ar vi p\aa{} v\"ag in i en form av 
\textit{kunskapsekonomi}. Klart \"ar dock att man i och med 
internationaliseringen och m\"ojligheten att arbeta i sm\aa{} intressegrupper 
\"over l\aa{}nga avst\aa{}nd har hittat en sk "{}ideell"{} drivkraft som g\"or 
det m\"ojligt att utf\"ora praktiskt arbete och samtidigt ha roligt. 
Gruppgemenskapen \"ar densamma som hos de hackargrupper som sedan l\"ange 
utbytt erfarenheter via brev, BBS:er, copypartyn och Internet. Den enda 
skillnaden \"ar att den ena formen \"ar mera "{}respektabel"{} \"an den andra.

I teknokratin kan man, som jag tidigare antydde, sp\aa{}ra ett ideologiskt arv 
fr\aa{}n anarkismen. Den anarkistiske teoretikern \textbf{Peter Kropotkin} 
menade att samh\"allet skulle sk\"otas av fria grupper i samverkan. Till 
skillnad fr\aa{}n \textbf{Charles Darwin}, som ans\aa{}g att raser (och i 
f\"orl\"angningen \"aven samh\"allen) v\"axte fram genom konkurrens, betonade 
Kropotkin \textit{samarbetet} som en viktig faktor i samh\"allsbygget. 
Teknokratin p\aa{} Internet \"ar p\aa{} s\"att och vis ett bevis f\"or att 
fria grupper sj\"alvst\"andigt uppr\"attar samarbete utan statlig inblandning. 
Det \textit{virtuella samh\"allet} \"ar p\aa{} s\aa{} vis anarkistiskt. 
Samtidigt \textit{har man} ett inslag av Darwinism i och med att bara de 
b\"asta tekniska l\"osningarna f\aa{}r leva vidare. Skillnaden \"ar att detta 
sker i samf\"orst\aa{}nd och inte drabbar n\aa{}gon m\"anniska eller n\aa{}got 
f\"oretag.

\section*{Ett Par Exempel}

Jag skrev en g\aa{}ng n\"ar jag var ung och dum en ins\"andare till tidningen 
Datateknik. I denna ondgjorde jag mig \"over den d\aa{}liga tillg\aa{}ngen 
p\aa{} digitaliserad (maskinl\"asbar, lagrad i en dator eller p\aa{} t~ex 
disketter) litteratur, och att v\aa{}rt kulturarv inte fanns ordentligt 
elektroniskt lagrat. Jag f\"oreslog att man skulle tvinga f\"orlag att l\"amna 
ut icke copyrightskyddat material till allm\"anheten i elektronisk form, n\"ar 
de \aa{}terutgav \"aldre litter\"ara verk. Jag fick en v\"al motiverad 
\aa{}thutning av \textbf{Lars Aronsson}, projektledare f\"or \textit{Projekt 
Runeberg} som lagrar klassisk svensk litteratur. I min bl\aa{}\"ogda iver hade 
jag bara t\"ankt praktiskt och f\"orbisett de marknadsekonomiska aspekterna.

Digitaliserad text \"ar givetvis en konkurrensm\"assig f\"ordel vid 
\aa{}terutgivning och mitt f\"orslag skulle kunna skada vissa f\"oretags 
konkurrenskraft. Ett annat f\"orlag skulle ju (om mitt system inf\"ordes) 
kunna ta texten direkt fr\aa{}n det andra f\"oretaget och ge ut samma bok i 
nyupplaga, vilket i sin tur skulle leda till f\"orluster f\"or det f\"orsta 
f\"oretaget som lagt ned pengar p\aa{} att anst\"alla n\aa{}gon som suttit 
framf\"or en ordbehandlare och skrivit in texten. S\aa{}dan \"ar den sk 
neoklassiska ekonomiska teorins dogma.

Faktum kvarst\aa{}r att det \"ar sl\"oseri med m\"anskliga resurser att 
l\aa{}ta flera m\"anniskor utf\"ora det monotona arbetet att skriva in en text 
g\aa{}ng p\aa{} g\aa{}ng ist\"allet f\"or att lagra denna centralt och g\"ora 
den tillg\"anglig f\"or alla; f\"oretag s\aa{}v\"al som privatpersoner. Detta 
\"ar betecknande f\"or en av marknadsekonomins nackdelar som teknokratin 
f\"ors\"oker r\aa{}da bot p\aa{}: marknadsekonomin underbl\aa{}ser ibland 
sl\"oseri med naturresurser och dubblering av arbetsinsatser. Man kan dra en 
parallell till utbyggnaden av mobiltelefonn\"atet d\"ar man ist\"allet f\"or 
att bygga upp ett enda stort och stabilt n\"at gemensamt, bygger upp flera 
sm\aa{} n\"at som inte kan utnyttja varandra. Kalla det gnidenhet eller 
konkurrens -- kostnadseffektivt \"ar det \textit{inte}.

Givetvis \"ar detta sl\"oseri faktiskt \textit{bra} med v\aa{}r klassiska 
m\aa{}ttstock p\aa{} samh\"allsnytta. BNP \"okar och m\"anniskor f\aa{}r jobb. 
Vad man b\"or fr\aa{}ga sig \"ar om \textit{m\"anniskorna} m\aa{}r s\aa{} bra 
av det hela. Vi lever i en tid d\aa{} livskvalitet bed\"oms med ett 
samh\"allsekonomiskt bollande med siffror. \"Ar det t~ex vettigt att skapa 
problem f\"or att skaffa jobb \aa{}t probleml\"osare? Att provocera brott 
f\"or att ge jobb \aa{}t brottsm\aa{}lsadvokater och 
utredare?\footnote{Organisationen Adbusters / The Media Foundation gjorde en 
g\aa{}ng ett mycket roligt p\aa{}hopp p\aa{} "{}BNP-dogmen"{}, genom att 
konstatera, att varje cancerpatient som diagnosticerades, varje neds\aa{}gad 
regnskog (eller "{}djungel"{} som det egentligen borde heta), varje bilolycka, 
varje f\"angelsedom -- \"okar BNP. Och detta \"ar dessv\"arre faktiskt sant.}

Teknokraterna p\aa{} Internet med League for Programming Freedom i spetsen 
anser att bra kunskap inte skall patenteras. Det anser d\"aremot f\"oretagen. 
Redan nu har det kommit till \"oppen konflikt mellan idealister och 
profithungriga f\"oretagare. Jag har redan n\"amnt den negativa 
ryktesspridningen kring "{}spiksoppsmjukvara"{}. Ett annat exempel \"ar 
br\aa{}ket om en komprimeringsmetod som kallas LZW och som bara \"ar en 
modifikation av en allm\"ant tillg\"anglig metod fr\aa{}n h\"ogskolan i 
Jerusalem som kallas LZ2. I princip kan f\"oretag vara s\aa{} fr\"acka att de 
tar patent p\aa{} metoder som uppfunnits av idealister och som avsetts vara 
tillg\"angliga f\"or alla. F\"oretag har dessutom tid och pengar att driva 
processer...

Ett annat p\aa{}tagligt exempel p\aa{} skillnaden mellan marknadst\"ankande 
och idealism \"ar hur olika kommersiella entrepren\"orer nu sl\aa{}ss om att 
f\aa{} erbjuda sina kunder elektroniska posttj\"anster via Internet. Svenska 
Telia fick smaka p\aa{} teknokratin under internethaussen 1993. Bakgrunden 
\"ar f\"oljande: det var inga problem f\"or Telia att f\aa{} koppla in sig 
p\aa{} Internet. Problemet var, att Telia ville kunna best\"amma hur vissa 
adresser p\aa{} Internet skulle se ut. Det \"ar ju roligt att kunna sm\"ora 
kunder med ett personligt utformat telefonnummer s\aa{} att numret blir l\"att 
att komma ih\aa{}g. (T ex SJ:s 020-757575) Nu \"ar det \textit{tyv\"arr} 
s\aa{} att det inte \"ar Telia som best\"ammer s\aa{}dant p\aa{} Internet. 
Principen \"ar att alla kommersiella anslutningar till Internet skall ha 
\"andelsen COM som i COMmercial. Ist\"allet f\"or detta ville Telia ge sina 
f\"oretag \"andelsen 400NET som \"ar namnet p\aa{} deras kommersiella 
elektroniska postn\"atverk.

\textbf{Bernt Allonen} p\aa{} Telia s\"ager i Z-mag@zine 1/95: \textit{"{}Det 
\"ar dags f\"or Internet att l\"amna sandl\aa{}dan"{}} (...) 
\textit{"{}Internet beh\"over strikta regler och operat\"orer som garanterar 
driften."{}} Med detta vill han f\"ormodligen ha sagt att Internet borde 
drivas marknadsm\"assigt, som ett f\"oretag ist\"allet f\"or 
ideellt-akademiskt som d\aa{}, med allt vad det inneb\"ar av rigid 
byr\aa{}krati, marknadsplaner och sm\aa{} hierarkier d\"ar det st\"andigt 
g\"aller att slicka upp\aa{}t och sparka ned\aa{}t.\footnote{1995 genomf\"orde 
Telia en omfattande omorganisation vilket, som alla som l\"ast grundl\"aggande 
management vet, inneb\"ar att man raserar de sociala n\"atverk som 
uppst\aa{}tt p\aa{} arbetsplatsen f\"or att f\"orst\"arka toppstyrets grepp om 
f\"oretaget.} Helst skulle han antagligen sett att Telia tog \"over all 
hantering av Internet i Sverige s\aa{} att det blev \textit{ordning och reda.} 
Nu blev det inte s\aa{}. F\"orhoppningsvis kommer det heller aldrig att bli 
s\aa{}. Vem bryr sig egentligen om vad Bernt Allonen tycker? Han 
f\"oretr\"ader bara ett stort f\"oretags expansionsintressen.

\textbf{Bj\"orn Eriksen} och \textbf{Peter L\"othberg} var de som hade mest 
makt \"over Internet i Sverige d\aa{} detta intr\"affade. B\aa{}da 
f\"oretr\"adde den \"oppna och teknokratiska attityden, och det var Bj\"orn 
som best\"amde vilka sk \textit{dom\"aner} som fick uppr\"attas p\aa{} den 
svenska delen av Internet. Till Telias stora f\"ortret hade deras 
marknadsplaner inget som helt inflytande p\aa{} dessa akademiker. Internet 
\textit{kunde inte k\"opas!} Ack och ve och onda demoner. Akademikerna var 
inte alls intresserade av att det skall vara "{}ordning och reda"{} p\aa{} 
Internet. Internet var i deras \"ogon i f\"orsta hand till f\"or att 
\textit{anv\"andas,} inte f\"or att \textit{s\"aljas}.

T\"ors man drista sig att p\aa{}peka f\"or Telia att alla dessa idealister och 
akademiker faktiskt hade lyckats med att bygga upp v\"arldens st\"orsta 
datan\"atverk \textit{helt utan konkurrens, marknadsanpassning och 
reklamkampanjer?} Nu n\"ar Telias s\aa{}kallade X.400-n\"atverk inte blivit 
lika framg\aa{}ngsrikt som Internet, vad ville man g\"ora d\aa{}? Jo, givetvis 
ville man ha r\"attigheterna till Internet. I normala fall kan ju en j\"atte 
som Telia utan vidare k\"opa upp sina konkurrenter.

T\"ankande m\"anniskor \"ar nu betydligt mer sv\aa{}rk\"opta. Telia 
f\"oretr\"ader den gamla marknadsm\"assiga filosofin att det som inte g\aa{}r 
att k\"opa f\"or pengar g\aa{}r att k\"opa f\"or \textit{mer} pengar. 
Internets anv\"andare med de tekniska h\"ogskolorna i botten har ett helt 
annat s\"att att t\"anka. Hade det funnits annat \"an marknadstaktiska sk\"al 
bakom Telias krav hade man kanske lyssnat. Som tur \"ar f\"oredrar man att 
t\"anka. Tack vare denna filosofi har Internet blivit n\aa{}got som ingen i 
Sverige har monopol p\aa{}. Hundratals f\"oretag sl\aa{}ss idag om att f\aa{} 
erbjuda sk Internetaccess. Konkurrensen har pressat priserna oerh\"ort 
l\aa{}gt. Ett Internetabonnemang \"ar idag \"overkomligt f\"or en helt vanlig 
m\"anniska, och alla som har en hyfsad startpl\aa{}t och kunskaper d\"artill 
kan k\"opa in n\aa{}gra datorer och modem och starta sin egen Internet-nod. 
M\aa{}ngfald ist\"allet f\"or monopol. Ur den h\"ar synvinkeln fr\"amjar 
Internet sm\aa{}f\"oretag och motarbetar j\"attar. Minns \aa{}ter regel nr 3 i 
hackaretiken om decentralisering.

Regel nr 3 \"ar ocks\aa{} en av anledningarna till att cyberpunkare m~fl 
g\"arna motarbetar \textbf{Microsoft} och d\aa{} framf\"or allt deras 
operativsystem \textit{Windows}. N\"ar hundratals hackare arresterades under 
\textit{Operation sundevil} som jag n\"amnde tidigare, var detta f\"oranlett 
av att man trodde att det var hackare som l\aa{}g bakom ett sammanbrott i det 
amerikanska telefonsystemet den 15 januari 1990. Nu var det inte hackarna som 
l\aa{}g bakom. Ist\"allet berodde sammanbrottet p\aa{} ett fel i det 
\textit{datorprogram} som styrde telefonv\"axlarna. Felet f\"orv\"arrades av 
att samma program anv\"andes \"overallt, och v\"axlarna "{}s\"ankte"{} 
varandra. De enda v\"axlar som fungerade klanderfritt var de som anv\"ande ett 
\"aldre program.

Microsofts produkt Windows, \"ar ocks\aa{} ett program, n\"armare best\"amt 
ett \textit{operativsystem}, dvs ett program som anv\"ands f\"or att man skall 
kunna anv\"anda andra program. Idag finns detta installerat p\aa{} i princip 
varenda PC-dator som s\"aljs i Sverige. De flesta program som anv\"ands idag 
beh\"over programmet Windows f\"or att fungera. Windows anv\"ands d\"arf\"or 
av ett otal privata f\"oretag och statliga verk, d\"aribland SJ och det 
svenska \textit{f\"orsvaret.} Alldeles nyligen har ny version av Windows som 
heter \textit{Windows 95} sl\"appts ut p\aa{} marknaden.\footnote{Och nu \"ar 
det Windows NT 4.0 och Windows 98, f\"orl\aa{}t Windows NT 5.0, f\"orl\aa{}t 
Windows 2000 som g\"aller. H\aa{}h\aa{}jaja.} Detta skall man framf\"or allt 
anv\"anda sig av f\"or att p\aa{} ett smidigt s\"att koppla upp flera datorer 
med varandra \"over exempelvis Internet.

Om det nu var ett programfel som liknade det i de amerikanska televerkens 
v\"axlar -- fast i \textit{Windows 95?} I s\aa{} fall skulle alla datorer som 
anv\"ande Windows 95 krascha. Det finns inget s\"att att empiriskt bevisa att 
ett dataprogram saknar s\aa{}dana fel. Det \"ar allts\aa{} fullt m\"ojligt, 
och som sagt -- det har h\"ant f\"orr. Liknande risker finns med andra n\"ast 
intill monopoliserade programvaror, exempelvis \textit{Netscape}. En del 
puckade datanissar tror kanske att det \"ar om\"ojligt, men det var Harrisburg 
och Tjernobyl ocks\aa{}, s\aa{} det tror jag inte mycket p\aa{}. F\"orresten 
vet jag vad jag pratar om. (Urs\"akta den populistiska och provokativa 
kommentaren.)

Om n\aa{}got s\aa{}dant h\"ande skulle allts\aa{} stora delar av det svenska 
samh\"allet sl\aa{}s ut. Ett parallellfall har vi i det virus som h\"osten 
1988 lamslog hela Internet genom att s\"atta 6000 datorer ur spel. Att detta 
virus kunde skapas berodde p\aa{} fel i operativsystemet (dataprogrammet) 
Berkeley-UNIX (BSD). En del datorer infekterades inte av viruset -- tack vare 
att de anv\"ande en annan "{}dialekt"{}, en annan version av UNIX, exempelvis 
NeXT eller AIX. (Det finns ungef\"ar 11 olika varianter p\aa{} UNIX.) UNIX 
fungerar i princip likadant som Windows,\footnote{Jag vet att besserwissrarna 
skriker n\"ar jag skriver s\aa{}h\"ar. Skriv en egen bok som v\"ander sig till 
dem som h\"anger upp sig p\aa{} detaljer om det st\"or er.} men 
\textit{Windows finns det bara en enda dialekt av!} Om alla datorer hade 
anv\"ant \textit{samma} UNIX h\"osten 1988 -- ja d\aa{} hade hela Internet 
kraschat! Jag p\aa{}st\aa{}r allts\aa{} att detta kan h\"anda \"aven Windows 
95, eller n\aa{}gon av programmets efterf\"oljare. Om detta skedde skulle alla 
datorer som anv\"ande Windows 95 kunna braka ihop, om de var hopkopplade. En 
katastrof med o\"oversk\aa{}dliga f\"oljder f\"or samh\"allet.

H\"ar g\"aller det att ta efter naturen. M\aa{}ngfald, d\"ar flera 
\textit{olika} program jobbar sida vid sida, \"ar att f\"oredra. Hackare har i 
alla tider f\"orespr\aa{}kat m\aa{}ngfald och decentralisering. Monopol p\aa{} 
programvara \"ar i l\"angden skadligt, och ger upphov till fel i datorsystemen 
som liknar de som uppst\aa{}r vid \textit{inavel} bland levande djur. De enda 
som idag kunnat ta upp kampen med Microsoft \"ar \textbf{IBM}, som lanserat 
operativsystemet \textit{OS/2} och \textbf{Apple} med sitt \textit{System 
7}.\footnote{Numera MacOS 8, 9 och X.} Jag ser sj\"alv fram mot ytterligare 
konkurrens. M\aa{}ngfald, decentralisering och sm\aa{} f\"oretag ist\"allet 
f\"or j\"attar och enkelriktning \"ar det enda som h\aa{}ller i l\"angden. 
Microsoft kan inte l\aa{}tas dominera marknaden f\"or operativsystem. Kaos 
\"ar kul. Och nyttigt.

Gripandet av hackare efter incidenten i januari 1990 var allts\aa{} ett s\"att 
att skyla \"over inaveln i telefonsystemet och de stora f\"oretagens 
of\"orm\aa{}ga till praktiska l\"osningar genom att skylla p\aa{} hackare. Vad 
skall de f\aa{} skulden f\"or h\"arn\"ast?

Det finns hinkvis med exempel p\aa{} hur marknaden f\aa{}tt stryk av 
hemmatillverkade l\"osningar. En del datan\"ordar vill d\"arf\"or begr\"ansa 
spridningen genom att f\"ors\"oka stoppa de statsfinansierade 
distributionskanalerna. En s\aa{}dan \"ar t~ex \textbf{ftp.sunet.se}, ett 
antal datorer i Uppsala d\"ar tusentals bra gratisprogram finns lagrade. Dessa 
datorer finansieras av skattepengar och vem som helst kan koppla in sig via 
Internet och h\"amta hem vilket som helst av dessa program. Egentligen \"ar 
det ganska bra eftersom alla Sveriges datorentusiaster f\aa{}r tillg\aa{}ng 
till gratis programvara, men det sticker givetvis i \"ogonen p\aa{} dem som 
upph\"ojer ett dogmatiskt kapitalistiskt system till livsnorm.

\begin{quotation}

\noindent{}\textit{"{}Det st\"orsta problemet med ftp.sunet.se \"ar att det 
p\aa{} ett effektivt s\"att sticker kniven i ryggen p\aa{} alla f\"ors\"ok att 
starta upp inhemska mjukvaruf\"oretag.} (...) \textit{Mjukvara \"ar framtidens 
industri, en industri som vi h\"ar i Sverige kunnat dra stora f\"ordelar av 
pga v\aa{}r v\"alutbildade befolkning om det inte varit f\"or ftp.sunet.se.} 
(...) \textit{Men hur skall s\aa{}dana f\"oretag kunna konkurrera med program 
som \"ar 'gratis' p\aa{} grund av att de subventioneras via skatterna?"{}}

(\textbf{Bertil Jonell} i Z-mag@zine \#6 1995)

\end{quotation}

\noindent{}H\"ar blir det en uppenbar konflikt med hackaretikens motto 
\textit{Misstro auktoriteter}. Svaret fr\aa{}n den etablerade 
mjukvaruindustrin blir: \textit{Misstro hackare}. Ett vanligt argument \"ar 
att program som gjorts av hackare skulle vara "{}d\aa{}liga"{}, 
"{}amat\"orm\"assiga"{}, "{}instabila"{} osv. Det torde dock vara sv\aa{}rt 
att hitta bel\"agg f\"or att n\aa{}got k\"ansligt program i flygplan eller 
medicinsk utrustning n\aa{}gonsin tillverkats av en amat\"or. F\"oretagen som 
tillverkar denna utrustning \"ar ju r\"adda om sitt rykte och anst\"aller inte 
vilka hobbyhackare som helst av den anledningen. De h\"amtar ist\"allet sina 
programmerare fr\aa{}n h\"ogskolans statusbem\"angda utbildningar, och 
programmen ing\aa{}r som en del av den st\"orre produkten, vilken man 
egentligen betalar f\"or. N\"ar det g\"aller ett helt operativsystem som 
GNU/Linux, har tester visat, att detta \"ar v\"arldens mest stabila 
unixoperativsystem, och d\"armed borde den anm\"arkningen vara ur 
v\"arlden.\footnote{Testunderlag finns p\aa{} www.gnu.org}

Det finns en hel del v\"arderingar som vi tror \"ar oss givna av Gud 
allsm\"aktig men som i sj\"alva verket inte alls \"ar n\aa{}gra 
sj\"alvklarheter. Att en v\"alutbildad ingenj\"or skulle vara b\"attre 
elektronikkonstrukt\"or \"an grabben p\aa{} h\"ornet som varit radioamat\"or 
sedan barnsben \"ar ingen sj\"alvklar sanning. Snarare \"ar det en direkt 
l\"ogn. I och f\"or sig s\"oker sig de kallade g\"arna till de fina 
universiteten och h\"ogskolorna, men en del tycker \textit{inte alls} om den 
formella och strikta milj\"o de i s\aa{} fall blir f\"orflyttade till. De 
stannar hellre hemma i garaget och pluggar och experimenterar p\aa{} egen 
hand. Den sortens \textit{motivation} sl\aa{}r de flesta 
h\"ogskoleutbildningar med h\"astl\"angder vad betr\"affar direkta praktiska 
kunskaper. (D\"arut\"over har vi oengagerade studenter, som g\aa{}r 
utbildningar i Elektroteknik, Datateknik och Teknisk Fysik utan n\aa{}got som 
helst intresse f\"or ingenj\"ors- eller naturvetenskapen, utan med det enda 
och uttalade m\aa{}let att bli chefer \"over "{}de andra"{}, mindre belevade, 
att "{}f\aa{} resa"{} eller vad den moderna sj\"alen nu g\"ommer f\"or 
sublimerade \"onskningar.)

Du har dock i hemmahackaren en individ som inte \"ar s\"arskilt socialt 
anpassningsbar, och som dessutom n\"ar ett varmt intresse f\"or vissa suspekta 
subkulturer. \textit{Det} \"ar snarare den \textit{verkliga anledningen} till 
att dessa skickliga hackare inte anst\"alls d\"ar de kunde g\"ora mest nytta. 
Ist\"allet sitter de hemma och filar i b\"asta fall ihop gratis mjukvara 
\aa{}t alla och envar. (Vad som h\"ander i v\"arsta fall har jag ju redan 
ber\"attat i kapitel 4 och 10 om underjordiska hackare och databrott.) En 
universitetsexamen betecknar allts\aa{} inte bara kompetens. Den betecknar 
ocks\aa{} att innehavaren \"ar socialt anpassningsbar och besitter den 
f\"orm\aa{}ga till disciplin och lydnad som fordras p\aa{} stora f\"oretag. En 
programmerare skall kunna realisera ett projekt utan att ifr\aa{}gas\"atta 
det. Inget storf\"ortag har n\aa{}got intresse av anst\"allda som t\"anker 
f\"or mycket sj\"alva och genomf\"or alternativa l\"osningar utan att 
fr\aa{}ga om lov. Ist\"allet styrs och st\"alls alla projekt fr\aa{}n en 
\"overliggande niv\aa{} i hierarkin -- kort och gott: en universitetsexamen 
inneb\"ar, f\"orutom att man \"ar kompetent, att man accepterat de 
auktoriteter och maktstrukturer som finns inom s\aa{}v\"al f\"oretag som 
utbildningsv\"asenden. En universitetsexamen \"ar en examen i lydnad.

Spiksoppor hopkokade av entusiaster med en m\aa{}ngfald rivaliserande 
l\"osningar p\aa{} ett och samma problem kan allts\aa{} konkurrera ut 
monolitiska f\"oretag. Det \"ar uppenbart att detta s\"att att arbeta och se 
p\aa{} ekonomins betydelse i samh\"allet en del av underbyggnaden till 
cyberpunkideologin. Men h\"ar \"ar det de respektabla h\"ogskolehackarna som 
kommer in i bilden: personer som lever ett helt vanligt familjeliv, men som 
v\"axte upp med -- och utvecklade -- de f\"orsta datorerna under 70-talet, och 
som nu g\aa{}r i br\"aschen f\"or den explosiva datorutvecklingen. Deras 
budskap \"ar det samma: Frihet \aa{}t informationen! Datorernas rationella 
v\"arld tycks p\aa{}verka sina anv\"andare i samma riktning: mot effektivitet, 
decentralisering, samarbete och kunskapsutbyte och bort fr\aa{}n tj\"abbel, 
byr\aa{}krati och monotoni. Bra, s\"ager jag. Vad s\"ager ni?

\section*{Vetenskapens V\"arld}

F\"or att f\"orst\aa{} hur folk kan jobba h\"acken av sig utan att tj\"ana en 
massa pengar m\aa{}ste man f\"orst\aa{} hur det vetenskapliga virtuella 
samh\"allet fungerar. Det vetenskapliga samh\"allet \"ar n\"amligen ett 
samh\"alle i samh\"allet med sina egna normer och ideal. I detta \"ar det 
\textit{prestige} och \textit{kunskap} som r\"aknas, inte hur m\aa{}nga aktier 
man har eller hur stor ens Mercedes \"ar. Forskare, doktorander och andra 
vetenskapsm\"an \textit{betalar} f\"or att f\aa{} sina alster granskade av 
andra vetenskapsm\"an, bara av gl\"adjen att dela med sig och driva 
vetenskapen fram\aa{}t. \footnote{Man skall kanske undvika att \"overv\"ardera 
det "{}vetenskapliga samh\"allet"{}, som lika ofta \"ar en sk\aa{}deplats 
f\"or de mest sm\aa{}sinta intriger och den mest larviga underkastelse.} Att 
information och kunskaper \"ar allm\"an egendom \"ar s\aa{} grundl\"aggande 
f\"or detta samh\"alle att det inte ens ifr\aa{}gas\"atts. All denna 
information publiceras i n\aa{}gra tusental olika vetenskapliga tidskrifter 
v\"arlden \"over, med extremt liten spridning, som framst\"alls \textit{av} 
vetenskapsm\"an \textit{f\"or} vetenskapsm\"an (eller kvinnor f\"or den 
delen). Numera b\"orjar allt fler av dessa tidskrifter helt eller delvis 
utnyttja till elektronisk publicering som ett billigare alternativ till 
pappersjournalerna, \"aven inom "{}mjuka"{} vetenskaper som Sociologi och 
Psykologi.

Det vetenskapliga samh\"allet har skapats f\"or att befria forskningen 
fr\aa{}n den samh\"allsliga maktapparaten. Det enda s\"attet att g\"ora detta 
\"ar n\"amligen att bygga upp en kultur med egna ramar och v\"arderingar, 
vilket \"aven hackarna f\"or l\"ange sedan har uppt\"ackt.

Som du f\"orst\aa{}tt har det vetenskapliga virtuella samh\"allet tydliga 
gemensamma drag med hackarnas subkulturella \textit{Scen}. Man byter 
information fritt sinsemellan och struntar i marknadsekonomin.\footnote{Pierre 
Bourdieu inf\"or begreppet "{}kulturellt kapital"{} f\"or att f\"ors\"oka 
f\"orklara det h\"ar.} Detta st\"aller givetvis till det f\"or m\aa{}nga 
ekonomer som helst skulle se att alla m\"anniskor handlade efter en rationell 
marknadsmodell, men det vetenskapliga samh\"allet l\aa{}ter sig inte 
kommersialliseras, hur g\"arna samh\"allet i \"ovrigt \"an vill. Som gr\"adde 
p\aa{} moset \"ar det vanliga samh\"allet ocks\aa{} \textit{beroende} av det 
vetenskapliga samh\"allet. Utan vetenskapen sker mycket f\aa{} framsteg och 
utbildningen av nya chefer, ingenj\"orer, psykologer osv \"ar helt avh\"angig 
det vetenskapliga samh\"allet. Allts\aa{} \"ar man tvungen att st\"odja dessa 
vetenskapsm\"an med pengar. Som tack f\"or detta st\"odjer vetenskapsm\"annen 
i sin tur hackare och en del andra subkulturer genom att st\"alla upp med 
fritt tillg\"angliga datorer.

Varf\"or hj\"alper vetenskapsm\"annen hackarna? Enkelt. De \"ar beroende av 
dem. Hackarna st\aa{}r f\"or en stor andel av uppslagen till nya uppfinningar 
och forskningsomr\aa{}den. Dessutom jobbar en del av dem p\aa{} universiteten 
och h\"ogskolorna. En del jobbar p\aa{} f\"oretagen som producerar 
informationstj\"anster, och en del finns till och med p\aa{} de allra 
st\"orsta f\"oretagens dataavdelningar.

Det \"ar faktiskt s\aa{}, att samh\"allet i \"ovrigt \"ar beroende av b\aa{}de 
det vetenskapliga samh\"allet och hackarnas Scen. Konflikterna vi ser \"ar 
produkter av att det teknokratiska samh\"allet med vetenskapsm\"an och hackare 
i spetsen h\aa{}ller p\aa{} att \"oka sin makt \"over det vanliga, 
marknadsekonomiska samh\"allet. Anledningen till att etablissemanget vill 
styra om finanserna f\"or Internet \"ar bakom ytan det gamla vanliga: 
\textit{Man \"ar r\"adda om sin MAKT!}

\section*{Marknadens Paradigm}

Vi m\aa{}ste f\"ors\"oka f\"orst\aa{} hur den h\"ar konflikten uppst\aa{}r. 
V\aa{}rt samh\"alle som det ser ut idag \"ar inriktat mot allt h\"ogre 
specialisering. Hela v\aa{}r ekonomiska marknadsmodell bygger p\aa{} 
specialisering, eller rent av \textit{st\"andigt \"okad} specialisering. 
Produktiviteten i detta system m\aa{}ste st\"andigt \"oka f\"or att ge ett 
antal anonyma aktie\"agare avkastning p\aa{} sina aktier, s\aa{} att de kan 
k\"opa och \"aga \"annu mer.

Om jag vill utveckla en programvara skall jag ha en id\'{e}. Sedan skall jag 
starta ett f\"oretag, anst\"alla s\aa{} m\aa{}nga programmerare jag beh\"over 
och leta reda p\aa{} l\"ampliga finansi\"arer. Kan jag inte hitta 
finansi\"arer \"ar min id\'{e} d\aa{}lig, eller s\aa{} har jag letat p\aa{} 
fel st\"allen. N\"ar produkten skall s\"aljas anlitar jag speciella f\"oretag 
f\"or distribution, marknadsf\"oring och kopiering av programvaran. Om mitt 
f\"oretag genererar oavsedda biroller, s\aa{}som st\"adare av lokalerna, 
receptionister och vaktm\"astare, skall detta drivas bort fr\aa{}n den ska 
"{}k\"arnverksamheten"{} genom sk "{}outsourcing"{} till specialiserade 
konsultf\"oretag.

Exakt s\aa{} h\"ar ser vilken chef som helst p\aa{} vilket mjukvaruf\"oretag 
som helst p\aa{} processen. Att g\"ora mjukvara betraktas ekvivalent med att 
g\"ora korv.

Problemet med den h\"ar synen \"ar att det inte finns n\aa{}gon plats f\"or 
kreativ skaparlusta hos programmerarna sj\"alva. Jag som chef m\aa{}ste med 
benh\aa{}rd hand styra dem in p\aa{} r\"att v\"ag. Jag f\aa{}r aldrig tappa 
kontrollen p\aa{} vilken produkt jag vill ha i slut\"andan, och om 
programmerarna kommer med egna id\'{e}er kan jag i och f\"or sig lyssna p\aa{} 
vad de s\"ager, men det \"ar \textit{jag} som projektledare som skall avg\"ora 
om denna id\'{e} skall f\aa{} lov att vara kvar i den slutgiltiga produkten 
eller inte. N\aa{}gon plats f\"or fritt handlande f\"or individen finns inte i 
det marknadsekonomiska tankes\"attet. Bara projektledaren skall veta vad som 
verkligen h\"ander med produkten, men de individuella programmerarna skall 
helst bara k\"anna till sin egen lilla del. Det tycks alltid finnas en 
hierarki underf\"orst\aa{}dd i denna organisation.

Marknadsekonomiskt t\"ankande bygger ocks\aa{} p\aa{} en dold funktion f\"or 
att g\"omma kunskaper. Det vore olycka f\"or projektledaren om programmerarna 
fick kunskap om hur liten makt \"over den skapande processen de egentligen 
har. Det samma g\"aller alla hierarkiskt organiserade f\"oretag. De enda som 
skall ha n\aa{}gon som helst koll p\aa{} vad som egentligen h\"ander inom ett 
f\"oretag \"ar ledningen. Om arbetarna skall f\aa{} veta n\aa{}got om vad som 
\"ar p\aa{} g\aa{}ng, sker det genom kontrollerad nyhetsf\"ormedling d\"ar 
informationen \"ar v\"al utformad i form av gula papper som skickas ned i de 
anst\"alldas fack, och d\"ar man ber\"attar om utvalda delar av f\"oretagets 
g\"orom\aa{}l som \"ar menade att ytterligare \"oka medarbetarnas motivation.

Vi har att g\"ora med en maktbild som \"ar allt annat \"an demokratisk. Det 
\"ar denna sneda maktbalans som \"ar anledningen till att f\"oretag fungerar 
mycket "{}b\"attre"{} \"an stater. Fr\aa{}nvaron av demokrati \"ar n\"amligen 
enormt effektiv. Det \"ar ingen hemlighet att det demokratiska int\aa{}get i 
det svenska n\"aringslivet i form av medbest\"ammandelagen (MBL) etc, har 
minskat effektiviteten i f\"oretagen.

Arbetarna skall handla under ledningen och inte p\aa{} eget bev\aa{}g. 
F\"oretagsledningarna har d\"arf\"or uppfunnit snillrika mekanismer f\"or att 
trots detta begr\"ansa demokratin inom f\"oretagen. Dessa best\aa{}r till 
exempel i st\"andig omorganisation, i syfte att d\"olja maktmekanismerna och 
ge de anst\"alla en k\"ansla av att de kontrollerar sitt eget arbete.

I rak opposition till detta st\aa{}r hackarnas etik, cyberpunkideologin och 
teknokratin. Samtliga syns\"att f\"oruts\"atter att programmerare \"ar 
kreativa, uppfinningsrika, och \textit{ifr\aa{}gas\"attande}. Marknadsekonomin 
bygger p\aa{} att \"overgripande planer \textit{inte} ifr\aa{}gas\"atts 
f\"orr\"an m\"ojligen efter att de \"ar genomf\"orda, helst aldrig. Det \"ar 
d\"arf\"or f\"oretag \"ar s\aa{} noggranna med att anst\"alla endast 
ingenj\"orer fr\aa{}n universitet och h\"ogskolor, som d\"armed klarat den 
sociala skolning som l\"art dem att \textit{inte ifr\aa{}gas\"atta}. 
\footnote{Ett en smula elakt (och f\"orenklat) p\aa{}st\aa{}ende.} De 
individer som ifr\aa{}gas\"atter skickas till andra delar av 
samh\"allsapparaten: forskning, politik och inte minst 
\textit{brottsindustrin}, f\"or att producera information av ett slag som 
p\aa{} annat vis \"ar n\"odv\"andig f\"or samh\"allet.\footnote{Svante Tidholm 
p\aa{}pekade att jag har en f\"orm\aa{}ga att ibland reducera individen till 
en marionett under makterna. Jag f\"orst\aa{}r synpunkten, men \"ar inte klok 
nog att komma runt den fr\aa{}gest\"allningen. Min respekt f\"or individens 
f\"orm\aa{}ga \"ar mycket stor, och jag tar ocks\aa{} individens parti i detta 
oj\"amna spel. Utvecklingar av mitt syns\"att finns i kapitel 15 samt 
appendixet.}

\chapter{KVINNLIGA HACKARE?}

Inom datakultur och i synnerhet hackarkultur \"ar kvinnor s\"allsynta. Bland 
phreakarna fanns det (och finns det \"an) en del kvinnor, kanske d\"arf\"or 
att telefonering betraktas som en vanlig kvinnosyssla. (De flesta 
v\"axeloperat\"orer, nummerupplysare mm \"ar ju kvinnor.) Inom ravekulturen 
\"ar det mera j\"amst\"allt, \aa{}tminstone en tredjedel av publiken brukar 
vara av kvinnligt k\"on. Bland hobbyprogrammerarna och de illegala hackarna 
\"ar bara n\aa{}gon enstaka entusiast kvinna. Lyckligtvis (tycker jag) har 
alltfler kvinnor, f\"oretr\"adelsevis inom h\"ogskolev\"arlden, uppt\"ackt 
datorn i och med Internet. Ofta b\"orjar det med att man anv\"ander datorn som 
skrivmaskin, sedan f\aa{}r man h\"ora om diskussionsgrupper och konferenser 
inom det \"amne man studerar, och n\"ar man v\"al provat p\aa{} att 
kommunicera \"over n\"atet s\aa{} \"ar man fast.

Den mest v\"alk\"anda kvinnliga hackaren gick under pseudonymen \textbf{Susan 
Thunder}. (Till\aa{}t mig att hoppa lite fram och tillbaka mellan bokens 
teman.) Susan var ett skolboksexempel p\aa{} en missanpassad flicka. Hon hade 
blivit illa behandlad som barn, men tillh\"orde den sort som \"overlever. Hon 
prostituerade sig redan i ton\aa{}ren och f\"ors\"orjde sig genom att jobba 
p\aa{} bordeller i Los Angeles, USA. P\aa{} sin fritid var hon groupie och 
fraterniserade olika rockband. Hon uppt\"ackte hur l\"att det var att f\aa{} 
\textit{backstage-pass} till olika konserter om man ringde upp r\"att personer 
och t~ex l\aa{}tsades vara sekreterare p\aa{} ett skivbolag. Hon blev aktiv 
som phreakare i skiftet mellan 70- och 80-talet, och var sj\"alvklart expert 
p\aa{} social ingenj\"orskonst.

Snart kom hon i kontakt med ett par killar som hette \textbf{Ron} och 
\textbf{Kevin Mitnick}, b\aa{}da \"ok\"anda hackare som senare skulle 
arresteras efter att ha tagit sig in i datorer som tillh\"orde diverse stora 
f\"oretag. Susan specialiserade sig p\aa{} att angripa milit\"ara datasystem, 
eftersom hon k\"ande att det gav henne en form av makt. F\"or att n\aa{} sina 
syften kunde hon anv\"anda metoder som var helt ot\"ankbara f\"or manliga 
hackare: hon s\"okte upp olika milit\"arer och hoppade i s\"ang med dem. N\"ar 
de sedan sov kunde hon leta igenom deras kl\"ader efter anv\"andaridentiteter 
och l\"osenord. (M\aa{}nga hade s\aa{}dana nedskrivna p\aa{} lappar f\"or att 
komma ih\aa{}g dem.)

Susan sysslade allts\aa{} med hackande f\"or att f\aa{} k\"anna att hon, trots 
sin hoppl\"osa sociala situation, hade n\aa{}gon som helst form av 
\textit{makt} eller \textit{inflytande} i den h\"ar v\"arlden. F\"or henne var 
hackande ett s\"att att st\"arka sj\"alvk\"anslan.

Hon var fast besluten att l\"ara sig hackandets konst in i minsta detalj. 
N\"ar hennes hackarkompis Ron inte tog henne riktigt p\aa{} allvar blev hon 
f\"orbannad och gjorde allt f\"or att s\"atta fast honom. En annan anledning 
till hennes ilska skall ocks\aa{} ha varit att hon haft ett kortvarigt 
f\"orh\aa{}llande med honom, men att han hade valt en mer socialt accepterad 
flickv\"an ist\"allet f\"or Susan. Antagligen var det Susan som br\"ot sig in 
i U.S Leasings datasystem och raderade all information i en dator, samt fyllde 
den med meddelanden av typen "{}FUCK YOU FUCK YOU FUCK YOU"{} och 
programmerade skrivarna att mata ut liknande of\"orsk\"amdheter om och om 
igen. Bland alla svordomar hade hon skrivit in namnen Kevin och Ron. 
Incidenten ledde till den f\"orsta f\"allande domen mot den legendariske 
Kevin.

N\"ar Ron och Kevin greps fick Susan \aa{}talseftergift mot att hon vittnade. 
L\"angre fram titulerade hon sig s\"akerhetsexpert och visade med all 
\"onskv\"ard tydlighet hur l\"att hon kunde ta sig in i milit\"ara datasystem. 
Att Susan varkligen \textit{hade} en enorm makt, och att hon verkligen 
\textit{kunde} komma \aa{}t topphemlig information i milit\"ara datasystem, 
st\aa{}r bortom allt tvivel. Att hon skulle kunnat avfyra k\"arnvapenmissiler 
\"ar mera tveksamt. Klart \"ar att hon inte kunde g\"ora det enbart med 
hj\"alp av datorn. M\"ojligen kunde hon med sin tillg\aa{}ng till hemliga 
telefonnummer, personliga fakta och s\"akerhetskoder \textit{kanske} lura 
personalen p\aa{} en avskjutningsramp att avfyra en missil. Jag hoppas sj\"alv 
att hon inte kunde det. Det var historier om hackare som Susan som var 
f\"orlagor till filmen \textit{War Games}. Susan har numera slutat hacka och 
\"agnar sig ist\"allet med stor framg\aa{}ng \aa{}t professionell poker.

Susan \"ar dock mera ett undantag som bekr\"aftar regeln om hackarv\"arlden 
som en manlig sf\"ar. Detta fenomen har f\aa{}tt flera f\"orklaringar, allt 
fr\aa{}n bef\"angda p\aa{}st\aa{}enden om att datorer skulle vara okvinnliga 
f\"or att de \"ar uppfunna av m\"an (precis som symaskinen, bilen, 
kaffebryggaren och telefonen) till att kvinnor skulle vara fr\"ammande f\"or 
den inb\"ordes statust\"avlan och arrogans som k\"annetecknar hackarna. Allt 
detta \"ar givetvis struntprat.

Den verkliga orsaken till oj\"amst\"alldheten inom datav\"arlden \"ar 
\textit{f\"ormodligen} att kvinnor uppfostras till en passiv roll. Medan m\"an 
l\"ar sig att lidelsefullt leva sig in i och kommentera t~ex vad som h\"ander 
p\aa{} en TV-ruta, l\"ar sig kvinnor att passivt iaktta och vara ett socialt 
komplement vid sidan av. Inlevelse, sj\"alvh\"avdelse och arrogans, typiska 
hackaregenskaper, uppmuntras s\"allan. \textit{Kvinnor l\"ar sig en ytligt 
passiv roll, d\"ar deras enda m\"ojlighet till aktivt handlande \"ar att 
l\"agga \"over initiativet i h\"anderna p\aa{} m\"an.} Allt utforkande av nya 
territorier skall tydligen sk\"otas av m\"an. (Allra helst \textit{unga} 
m\"an.) Det \"ar bara att titta p\aa{} hur vi sk\"oter v\aa{}ra 
k\"anslom\"assiga relationer, d\"ar det alltj\"amt fungerar s\aa{} att 
m\"annen skall ta initiativet och kvinnan skall vara den passiva, trygga 
faktorn. En annan faktor \"ar att m\"an \"ar mer av ensamvargar \"an kvinnor. 
Vad detta i sin tur kommer av \"ar en \"oppen fr\aa{}ga. Vad som d\"aremot 
\"ar uppenbart \"ar att det h\"ar m\"onstret \"ar oerh\"ort sv\aa{}rt att 
bryta.\footnote{Mina tankar i detta stycke rimmar ganska v\"al med de 
f\"orklaringar av kvinnans rollformulering i moderniteten som 
litteraturvetaren Nina Bj\"ork presenterar i boken \textit{Sireners S\aa{}ng} 
fr\aa{}n 1999.}

Eftersom hackare normalt \"ar i en \aa{}lder d\"ar det \"ar mycket viktigt att 
visa sin k\"onsidentitet ut\aa{}t, har m\aa{}nga kvinnor frivilligt tagit 
avst\aa{}nd fr\aa{}n datorer av r\"adsla f\"or att verka "{}okvinnliga"{}. 
Detta, som av individen uppfattas som n\aa{}got man g\"or av egen fri vilja, 
\"ar i sj\"alva verket en del i en social inl\"arning av traditionella 
k\"onsroller. F\"or\"aldrar och sl\"aktingar sp\"ar p\aa{} genom att ge 
hemdatorer n\"astan uteslutande till pojkar och n\"astan aldrig till flickor.

Bland hemdatorhackarna var under perioden 1980-1989 ungef\"ar 3 promille 
kvinnor enligt en grov uppskattning. I USA fanns det ett tag en kvinnlig 
kn\"ackare p\aa{} Apple II som lyckades befria runt 800 spel fr\aa{}n 
kopieringsskydd. I Europa var de mest v\"alk\"anda kvinnliga hemdatorhackarna 
gruppen \textbf{TBB} (The Beautiful Blondes), en C64-grupp som bestod av fyra 
kvinnor under pseudonymerna \textbf{BBR}, \textbf{BBL}, \textbf{BBD} och 
\textbf{TBB} varav BBR och TBB var programmerare. De gjorde sig k\"anda p\aa{} 
Scenen med ett antal demon under slutet av 80-talet. Cyniskt nog dog b\aa{}de 
BBR och TBB 1993, inte ens 20 \aa{}r gamla. Bland dagens Amiga- och 
PC-entusiaster \"ar andelen kvinnor n\aa{}got h\"ogre, n\aa{}gonstans i 
n\"arheten av 1\%. (K\"alla: \textbf{The Mistress} i \textit{Skyhigh} \#17 
1995.)

I hackarkulturens vagga p\aa{} MIT fanns det inga kvinnor alls. Det fanns 
kvinnliga programmerare som anv\"ande maskinerna, och det fanns till och med 
kvinnliga programmerare som var riktigt duktiga, men de utvecklade aldrig den 
besatthet som fanns hos de unga m\"annen p\aa{} MIT. Dessa hackare ans\aa{}g 
att det m\aa{}ste r\"ora sig om en genetisk skillnad, som gjorde att kvinnor 
inte drabbades av denna besatthet. Detta \"ar en farlig \aa{}sikt som dessutom 
\"ar osann.

Statistik visar att de pojkar som engagerar sig intensivast i datorn oftast 
\"ar i 14-15 \aa{}rs\aa{}ldern. Kvinnor drabbas av samma besatthet som 
14-\aa{}riga hackare, men tv\aa{} \aa{}r tidigare \"an m\"annen eftersom deras 
biologiska klocka fungerar p\aa{} det viset. Alla \"ar nog medvetna om vad det 
\"ar som 12-\aa{}riga flickor kan uppg\aa{} i med ett s\aa{}dant intensivt 
intresse att de gl\"ommer bort sociala plikter och bara \"agnar sig \aa{}t 
\textit{sysslan}, f\"or dess egen skull.

Kvinnornas (eller skall vi s\"aga flickornas?) motsvarighet till det ganska 
nyckfulla, men fascinerande och f\"angslande objektet dator, \"ar ett annat 
objekt med liknande egenskaper -- ett fyrbent objekt som vi brukar kalla 
\textit{h\"ast}. I m\aa{}nga fall \"ar likheten sl\aa{}ende, \"aven om det 
\"ar sv\aa{}rt att bevisa att det \"ar samma mekanismer som ligger bakom. Att 
programmera en dator \"ar egentligen inte s\aa{} annorlunda fr\aa{}n att 
l\"ara en h\"ast att hoppa \"over hinder. Det inneh\aa{}ller samma element av 
kontroll, t\"avlan och cermonier. Hos pojkarna vid datorn finns en n\"armast 
empatiskt lidelse i datorns s\"allskap, av samma slag som flickorna finner hos 
h\"astarna i stallet.

Det \"ar fullkomligt uppenbart att om detta f\aa{}r forts\"atta kommer 
m\"annen att tillskansa sig makten i ett framtida samh\"alle som till stor del 
bygger p\aa{} datateknik. Det vore \"onskv\"art om fler kvinnor anv\"ande sig 
av datorer. \"Aven hackarna \"ar i allm\"anhet positivt inst\"allda till att 
se fler kvinnor p\aa{} sina mansdominerade omr\aa{}den. De f\aa{} som finns 
har blivit mycket framg\aa{}ngsrika och uppm\"arksammade som ett 
"{}exotiskt"{} inslag. Respekten f\"or kvinnliga hackare \"ar mycket stor. Det 
l\"ar ocks\aa{} finnas kvinnliga hackare som inte s\"ager n\aa{}got om sitt 
k\"on och d\"arf\"or antas vara m\"an av sina hackarkamrater. Tjusningen att 
f\aa{} prova p\aa{} en s\aa{}dan roll \"ar inte sv\aa{}r att f\"orst\aa{}. Det 
\"ar ju f\"orsta g\aa{}ngen i v\"arldshistorien som man utan st\"orre 
sv\aa{}righeter kunnat prova att vara ett annat k\"on \"an sitt fysiska och 
verkligen bli behandlad som man, fast man \"ar kvinna.

Den tyska polisen anv\"ander ibland respekten f\"or kvinnliga datoranv\"andare 
f\"or att f\aa{} fast hackare och mjukvarupirater. Genom att annonsera med 
kvinnliga namn p\aa{} BBS:er och i datatidningar drar man uppm\"arksamheten 
till sig. Man kan diskutera om det \"ar etiskt riktigt att utnyttja folks 
k\"anslor p\aa{} det h\"ar viset f\"or att bek\"ampa brott, och det \"ar 
uppenbart att man g\"or j\"amst\"alldheten en bj\"orntj\"anst genom att 
anv\"anda s\aa{}dana metoder. Man g\"or det \"annu sv\aa{}rare f\"or kvinnor 
att ta sig in i en subkultur d\"ar de kan komma att betraktas som robotar 
fr\aa{}n polisen.

\section*{Pornografi etc}

Att det \"ar vanligt med gubbsjuka och grabbattityd p\aa{} Internet eller i 
hemdatorv\"arlden kan man inte undg\aa{}. Det b\"orjade i princip med spelet 
\textit{Softporn} till Apple II-datorn fr\aa{}n spelf\"oretaget \textbf{Sierra 
On-Line}, och den \"an mer lyckade uppf\"oljaren till IBM PC:\textit{ Leisure 
Siut Larry}. Spelen g\aa{}r ut p\aa{} samma sak: att f\aa{} kvinnor i s\"ang. 
Att sedan hela Internet kryllar av halv- och helpornografiska digitaliserade 
bilder g\"or inte saken b\"attre. Om detta beror p\aa{} ett skriande behov av 
sexuell stimulans hos de manliga datoranv\"andarna eller n\aa{}got annat \"ar 
sv\aa{}rt att sia om. (Det \"ar f\"or \"ovrigt inga st\"orre sv\aa{}righeter 
att \"aven hitta bilder p\aa{} nakna m\"an.) Givetvis \"ar det betydligt 
mindre pinsamt att ladda hem n\aa{}gra bilder fr\aa{}n en dator \"an att 
k\"opa en porrblaska -- ingen kan ju se vad du g\"or.

En stor del av de bilder som finns allm\"ant tillg\"angliga p\aa{} Internet 
\"ar reklam f\"or olika betal-BBS:er som det \"ar t\"ankt att man skall kunna 
h\"amta \"annu fler bilder ifr\aa{}n -- om man betalar... Det finns allts\aa{} 
som alltid i porrbranchen ett h\"ansynsl\"ost kommersiellt intresse. Sex 
s\"aljer, och Internet anv\"ands som lockbete i en ny lukrativ marknad. Jag 
skall dock betona att detta fr\"amst g\"aller USA. Jag har \"annu inte h\"ort 
talas om n\aa{}gon svensk BBS som fungerar p\aa{} detta vis -- i Sverige \"ar 
det ist\"allet gratis att ladda ner bilderna, vilket anv\"andarna tycks g\"ora 
med oh\"ammad frenesi. Ett f\aa{}tal porrtidningar har \"oppnat egna 
Internet-areor som anv\"andarna m\aa{}ste betala f\"or att f\aa{} tillg\aa{}ng 
till.

Somliga PC-entusiaster har tydligen f\aa{}tt dille p\aa{} att samla porrbilder 
och samlar dem p\aa{} samma vis som andra samlar p\aa{} frim\"arken eller 
hockeybilder. Egentligen \"ar detta intresse inte n\aa{}got konstigt. Under 
den tidiga hackareran var det m\aa{}nga som samlade p\aa{} sig tusentals 
dataspel bara f\"or att ha dem. Det var ju s\aa{} \textit{f\"orbjudet} 
eftersom tillverkarna h\"avdade att kopieringen var f\"orbjuden. Porrbilderna 
\"ar \textit{b\aa{}de} tabubelagda \textit{och} copyrightskyddade eftersom de 
med f\aa{} undantag \"ar digitaliserade ur porrtidningar. Det skall 
till\"aggas att porrbranchen givetvis \"ar m\aa{}ttligt f\"ortjust i den h\"ar 
spridningen.

Att censurera bort dessa bilder fr\aa{}n n\"atverket \"ar i princip en 
om\"ojlighet, om det ens \"ar \"onskv\"art. Internet bygger p\aa{} att man 
skall s\"oka sig till den information man \"ar intresserad av, och att man 
d\"arigenom skall slippa att r\aa{}ka ut f\"or information man finner 
st\"orande, och det \"ar den filosofin som genomsyrar attityden hos dem som 
sk\"oter n\"atverket. Den som publicerar informationen skall sj\"alv ta 
ansvaret, och mellanhanden kan inte lastas. Det vore lika konsekvent att lasta 
Telia eller Posten f\"or medhj\"alp till brott f\"or att de inte avlyssnar och 
provl\"aser ordentligt. Kommunikation b\"or vara fri.

De distribut\"orer, som kablar ut Internet till Sverige, har hittills 
konsekvent v\"agrat att ingripa i informationsstr\"ommen. (Och s\aa{} hoppas 
jag personligen att det kommer att f\"orbli.) Enskilda h\"ogskolor har 
d\"aremot efter allm\"anhetens uppm\"arksammande b\"orjat blockera vissa 
diskussionsgrupper som handlar om piratkopiering, sex, sj\"alvmord och droger. 
Att blockera bilder i allm\"anhet \"ar betydligt sv\aa{}rare, f\"or att inte 
s\"aga n\"ast intill om\"ojligt. Om n\aa{}gon sedan krypterar bilderna blir 
det \textit{helt} om\"ojligt att stoppa dem. Vad man kan g\"ora \"ar att 
granska vilka bilder som lagrats p\aa{} den egna organisationens dator, vilket 
lett till uppm\"arksammade ingripanden mot pornografi vid bland annat 
universiteten i Lund och Ume\aa{}.

Ett uppm\"arksammat fall under 1999 var d\aa{} man i en arbetsdator 
tillh\"orande en juridiklektor i Lund fann 1000-tals barnpornografiska bilder 
under en \aa{}r 2000-kontroll. Lektorn avst\"angdes och en f\"orunders\"okning 
inleddes, men efter ett antal m\aa{}nader tr\"adde de tv\aa{} skyldiga 
studenterna fram. Det hela var en komplott. Vad den orsakat i personligt 
lidande kan man bara gissa.

Ville man verkligen krossa marknaden f\"or all porrindustri kunde man helt 
enkelt f\"orklara den lagl\"os, dvs ta bort det upphovsr\"attsliga skyddet 
p\aa{} pornografi. Detta skulle omedelbart f\"orst\"ora marknaden f\"or hela 
den etablerade porrindustrin och f\"ors\"atta dessa f\"oretag i konkurs p\aa{} 
bara ett par \aa{}r. Fr\aa{}gan \"ar om det vore s\aa{} s\"arskilt smart 
eftersom de stora industrierna f\"ormodligen lika snabbt skulle ers\"attas med 
piratsyndikat.

Jag skall dock f\"or klarhetens skull till\"agga att de flesta kvinnor som 
h\aa{}ller p\aa{} aktivt med BBS:er och Internet verkar ta det hela med 
j\"amnmod. N\"ar n\aa{}gon skriver oanst\"andigheter brukar de f\"or det mesta 
svara med textvarianten av en klapp p\aa{} huvudet: \textit{"{}S\aa{}ja, lugna 
ner dig nu"{}}, ungef\"ar.

\medskip{}

\noindent{}\"Aven om telerymden \"ar \"overbefolkad av m\"an kan vi \"and\aa{} 
tr\"osta oss med att v\"arldens f\"orsta programmerare, poeten \textbf{George 
Byrons} dotter \textbf{Ada Lovelace}, var kvinna. Ada var verkligen en riktig 
\textit{hackare}, i klassisk bem\"arkelse. Hon var en produkt av ett kraschat 
\"aktenskap mellan Byron och Annabella Milbanke. Precis som m\aa{}nga nutida 
hackare flydde hon undan de sv\aa{}ra k\"anslor som fanns inom henne genom att 
h\"ange sig \aa{}t naturvetenskapen tillsammans med sin v\"an \textbf{Charles 
Babbage}, och gick helt upp i id\'{e}erna om att konstruera \textit{den 
analytiska maskinen}.

\chapter{CYBERNETISKT SAMH\"ALLE}

Nu skall jag f\"ors\"oka sammanfatta vad jag tidigare skrivit tillsammans med 
ett antal halvmoderna filosfiska id\'{e}er om m\"anniskorna och deras 
samh\"alle. Ett cybernetiskt samh\"alle \"ar ett samh\"alle som lever i 
samspel med maskiner. F\"or att f\"orst\aa{} ett samh\"alle anv\"ander jag en 
f\"orenklad bild av en individ, d\"ar denne betraktas som uppbyggd av 
information och kommunicerande med omgivningen med hj\"alp av 
\textit{symboler}.

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image1.pdf}
\else
	\includegraphics{Image1.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


I figuren \"ar \textbf{minnet} detsamma som lagrade m\"onster i hj\"arnans 
neuroner, \textbf{tankarna} \"ar de funderingar och s\aa{}v\"al dagliga som 
nattliga dr\"ommar vi alla har, och \textbf{symbolerna} \"ar de 
informationsstycken vi utv\"axlar med \textbf{omv\"arlden} som kan vara 
enskilda individer s\aa{}v\"al som hela den familj eller det samh\"alle vi 
lever i. S\aa{}dana symboler kan t~ex vara det m\"anskliga spr\aa{}ket, men 
ocks\aa{} andra konventioner som vi inte t\"anker p\aa{}, som att 
papperslappar med siffror p\aa{} \"ar pengar och att vi uppfattar dem som om 
de hade ett egenv\"arde, eller att en viss typ av kl\"adsel inneb\"ar en viss 
status. Inom vetenskapen anv\"ander man av naturliga sk\"al mycket 
v\"aldefinierade symboler som man kallar \textit{paradigm}, vilka definierar:

\begin{enumerate}

\item Vad man skall iaktta

\item Vilka fr\aa{}gor som skall st\"allas

\item Hur de skall st\"allas

\item Hur svaren skall tolkas

\end{enumerate}

\noindent{}(Jag skall passa p\aa{} att p\aa{}peka att jag h\"ar tolkar det 
sociologiskt-vetenskapliga begreppet symbol, likv\"al som begreppet paradigm, 
p\aa{} ett h\"ogst pragmatiskt och personligt vis, upp med en hand, den som 
bryr sig. Det h\"ar \"ar hermeneutiskt vetenskap p\aa{} h\"og niv\aa{}. 
Urs\"akta fikonspr\aa{}ket...)

\medskip{}

\noindent{}Det \"ar de h\"ar begreppen som hackarna med Zen och G\"odel i 
ryggen protesterar mot i mottot 4: \textit{Hackare b\"or bed\"omas efter sin 
hackarkonst, inte enligt suspekta kriterier s\aa{}som betyg, \aa{}lder, ras 
eller social status} eller i 3: \textit{Misstro auktoriteter}. Det \"ar ett 
f\"ors\"ok att bryta sig ur ett system man uppfattar som felaktigt. Marvin 
(han med telefonkorten) uttalade i en radiointervju sitt missn\"oje med att 
f\"oretagen bara anst\"aller folk med universitetsexamen ist\"allet f\"or att 
se till deras verkliga \textit{kunskaper}, och pekade p\aa{} s\aa{} vis p\aa{} 
bristerna i v\aa{}ra formella samh\"allssystem. Burroughs menade att 
samh\"allssystemet bara alltmer kommer att f\"ors\"oka kontrollera 
medborgarnas tankar vare sig tj\"anstem\"annen vill det eller ej. Man menar 
att en framsynt m\"anniska m\aa{}ste ha f\"orm\aa{}gan att \textit{g\aa{} ur} 
systemet och se de verkliga m\"onstren bakom, vilka inte kan beskrivas med 
ord, papper eller kl\"ader. Samtidigt \"ar symbolerna livsn\"odv\"andiga f\"or 
v\aa{}r kommunikation s\aa{}v\"al som f\"or v\aa{}rt samh\"alle som helhet. En 
intelligent individ kan med symbolernas hj\"alp se intelligens i sig sj\"alv 
och andra individer. Vi kan nu betrakta samh\"allet p\aa{} ett motsvarande 
s\"att:

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image2.pdf}
\else
	\includegraphics{Image2.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


Men vad nu d\aa{}? Det h\"ar ser ju precis likadant ut! Just det. I det h\"ar 
fallet \"ar \textbf{minnet} det kollektiva minnet i form av b\"ocker, filmer, 
CD-skivor eller dataprogram som lagras p\aa{} bibliotek eller i v\aa{}ra hem. 
\textbf{Tankarna} \"ar detsamma som \textit{kulturen}, den p\aa{}g\aa{}ende 
process som st\"andigt f\"or\"andrar v\aa{}ra livsvillkor. L\"agg ocks\aa{} 
m\"arke till att \textbf{symbolerna}, i det h\"ar fallet v\aa{}r h\aa{}llning 
gentemot andra samh\"allen eller st\"orre konstellationer, dvs 
\textbf{omv\"arlden}, inte \"ar lika med v\aa{}r kultur. Samh\"allet kallas 
bland sociologer i den h\"ar modellen ofta f\"or \textit{det kollektiva 
medvetandet}. Sj\"alv har jag lite k\"ackt snickrat ihop begreppet 
\textit{"{}superindivid"{}}.

Symbolerna visar bara de delar av v\aa{}ra tankar, kulturen, som vi 
\textit{vill} visa upp. S\aa{} fungerar som bekant \"aven en individ. Ett 
intelligent samh\"alle ser intelligens i andra samh\"allen \textit{och} 
individer. De individer som samh\"allet \"ar uppbyggt av kan i och f\"or sig 
ge sig till att f\"ors\"oka analysera de tankar samh\"allet t\"anker, men 
uppgiften \"ar i det n\"armaste o\"overstiglig, ungef\"ar som om de 
individuella neuronerna i v\aa{}r hj\"arna skulle f\"ors\"oka f\"orst\aa{} sig 
p\aa{} hela hj\"arnans tankar. (Dessa resonemang h\"arh\"or fr\aa{}n 
forskningen kring artificiell intelligens i icke-formella system och 
sociologisk vetenskap.)

Inte bara samh\"allen och individer kan p\aa{} detta vis beskrivas som 
intelligenta organismer. \"Aven f\"oretag, milit\"ara organisationer osv \"ar 
organiserade p\aa{} ett liknande s\"att.

Det \"ar detta \textit{formella system}, det komplexa samh\"allet, som 
sociologerna som vetenskapsm\"an studerar, William Burroughs som f\"orfattare 
kritiserar och Zen som filosofi demonterar.

N\"ar vi nu har kommit \"overens om ett gemensamt s\"att att betrakta 
individer och samh\"allen kan vi b\"orja bena ut det h\"ar med cybernetik. Jag 
har tidigare ber\"attat att cybernetik betyder \textit{m\"anniska eller 
samh\"alle i samspel med maskiner}. F\"or att illustrera detta vill jag visa 
ett praktiskt exempel:

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image3.pdf}
\else
	\includegraphics{Image3.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


Vi ser tv\aa{} individer, A och B som kommunicerar med hj\"alp av symboler. 
S\aa{} l\aa{}ngt inga problem. Om vi nu s\"ager att de h\"ar tv\aa{} 
individerna kommunicerar genom att skicka \textbf{brev} till varandra, kan det 
uppst\aa{} problem om den ena individen exempelvis \"ar lindrigt synskadad.

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image4.pdf}
\else
	\includegraphics{Image4.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


Eftersom m\"anniskor \"ar s\aa{} fiffiga, hittar de givetvis p\aa{} n\aa{}got 
s\"att att g\aa{} runt det h\"ar problemet. De ger sig till att 
\textit{f\"orb\"attra} sina naturliga f\"oruts\"attningar. Jag kan illustrera 
med en uppfinning som gjordes c:a \aa{}r 1290 e~kr:

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image5.pdf}
\else
	\includegraphics{Image5.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


H\"ar har man allts\aa{} gjort en av de allra f\"orsta cybernetiska 
innovationerna. Man har f\"orb\"attrat verkligheten med hj\"alp av en liten 
optisk-mekanisk konstruktion som r\"aknas som en sj\"alvklarhet i v\aa{}rt 
samh\"alle. Alla som b\"ar glas\"ogon \"ar h\"arigenom \textit{cyborger}, 
m\"anniskor som framlever sina dagar p\aa{} jorden i samspel med maskiner. Vi 
\"ar s\aa{} vana vid detta att vi knappt t\"anker p\aa{} det. \"Ar man lite 
bekv\"amare av sig kan man skaffa sig kontaktlinser, och d\aa{} v\"alkomnar 
man maskinen i sin egen kropp. Glas\"ogon \"ar en av de modifieringar som 
syftar till att f\"orb\"attra v\aa{}r kommunikation med omv\"arlden. Andra 
cybernetiska modifieringar g\"or livet dr\"agligare och bekv\"amare f\"or 
individen: rullstolen, k\"appen m~fl. Andra \"ar direkt livsn\"odv\"andiga, 
som t~ex pacemakern. Men nu har jag bara n\"amnt uppfinningar som "{}r\"attar 
till"{} m\"anniskor som f\"otts eller erh\aa{}llit n\aa{}gon form av 
handikapp. Det g\aa{}r givetvis att "{}f\"orb\"attra"{} helt vanliga 
m\"anniskor ocks\aa{}, men hj\"alp av kikare, elektroniska hj\"alpmedel f\"or 
m\"orkersyn etc. Telefonen till exempel, f\"orb\"attrar oss s\aa{} att vi kan 
kommunicera \"over enorma avst\aa{}nd. Vi kan ocks\aa{} etablera 
\textit{hyperkommunikation}.

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image6.pdf}
\else
	\includegraphics{Image6.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


Ett s\aa{}dant medium f\"or hyperkommunikation \"ar hypertext, som \"ar 
b\"attre \"an vanlig text. Vi kan ocks\aa{} f\"orb\"attra v\aa{}r m\"ojlighet 
att som samh\"alle utv\"axla och f\"ormedla information med hj\"alp av 
transaktionssystem, Sattellit-TV osv. Ytterligare en f\"orb\"attring av 
v\aa{}r perception -- den absolut mest revolutionerande -- kommer virtuell 
verklighet att bli.

Men det finns en del oroande sidor av det h\"ar samh\"allet. Som \textit{Net 
Nanny} som jag n\"amnde tidigare, eller n\"ar Aftonbladet den 15 juli 1995 
lugnande meddelar att TV-apparater skall kunna f\"orses med ett chip som kan 
programmeras av f\"or\"aldrar som inte vill uts\"atta sina barn f\"or 
on\"odigt v\aa{}ldsamma, pornografiska elller p\aa{} annat vis ol\"ampliga 
program. N\"ar barnen f\"ors\"oker titta p\aa{} ett sp\"arrat program blir 
sk\"armen bl\aa{}. Fantastiskt. Fr\aa{}gan \"ar bara vem man programmerar: 
chipet eller barnen? En av f\"or\"aldrarna Aftonbladet intervjuar vill bl~a 
hindra barnen fr\aa{}n att se programmet \textit{SOS -- P\aa{} Liv och D\"od}, 
ett program som visar filmatiseringar av verkliga olycksh\"andelser. Vad blir 
n\"asta steg? \"Ar det inte lika bra att st\"anga av de hemska nyheterna 
ocks\aa{} s\aa{} att man kan driva upp barnen i en glaskupa lika avsk\"armade 
fr\aa{}n v\"arlden som n\aa{}gonsin ryssarna under Stalin? Risken f\"or 
missbruk av denna och liknande uppfinningar \"ar fruktansv\"ard.

Och det h\"ar r\"orde sig endast om vad endast ett relativt dumt chip kan 
\aa{}stadkomma. Vi m\aa{}ste redan konstatera att v\aa{}rt samh\"alle inte 
l\"angre formas av enbart m\"anniskor, och att inte ens \textit{m\"anniskor} 
formas av m\"anniskor. N\"ar snart sagt varenda butik har elektroniska larm 
p\aa{} varorna beh\"ovs det inte l\"angre n\aa{}gon hederlighet, eftersom det 
inte \textit{g\aa{}r} att vara ohederlig -- moraliska gr\"anser f\"orvandlas 
till verkliga materiella gr\"anser med hj\"alp av teknik. Vi \"ar s\aa{} 
ensidigt upptagna av allm\"annyttan av dessa maskiner att vi inte 
ifr\aa{}gas\"atter det som h\aa{}ller p\aa{} att ske. Ett varularm finns det 
v\"al ingen anledning att klaga p\aa{}, det ang\aa{}r ju bara tjuvar... 
\textit{En vacker dag} st\aa{}r vi d\"ar med maskiner som automatiskt 
injicerar lugnande droger i alla v\aa{}ldsamma individer f\"or att h\aa{}lla 
dem p\aa{} plats, givetvis bara f\"or att f\"orhindra v\aa{}ldsbrott. Det 
ang\aa{}r ju inte dig, eller hur? Du \"ar ju inte v\aa{}ldsbrottsling. Eller?

Eller f\"or att ta ett exempel med n\aa{}gra \aa{}r p\aa{} nacken: 
1984\footnote{Det slog mig just vilket uts\"okt sammantr\"affande det \"ar att 
detta intr\"affade just 1984.} kr\aa{}nglade v\"arnpliktsverkets dator, vilket 
bland annat fick till f\"oljd att inkallelseorder inte skickades ut till alla 
rep\"ovningsv\"arnpliktiga. Dessa fick d\"arf\"or samtal fr\aa{}n 
auktorit\"ara milit\"arer som fr\aa{}gade ut dem om varf\"or de inte 
inst\"allt sig till rep\"ovning. Auktoriteterna hade f\aa{}tt information 
fr\aa{}n en f\"ormodat felfri dator om att inkallelseorder verkligen s\"ants 
ut. Det intressanta h\"ar \"ar att en dator verkligen \textit{kontrollerar} en 
stor milit\"ar organisation. Att det kunde bli fel p\aa{} den \"ar mindre 
intressant. N\aa{}gra av v\aa{}ra mest ansvarstyngda milit\"ara institutioner 
har allts\aa{} namn som kan skrivas som produktbeteckningar f\"or olika 
datorm\"arken.

Sedan har vi det h\"ar med artificiell intelligens. N\"ar intelligenta agenter 
kommer in i bilden blir det hela \"an mer komplext. Vi m\aa{}ste kanske 
fr\aa{}ga oss om det inte \"ar s\aa{} att vi samspelar med digitala individer, 
n\aa{}gon som verkar ha en egen vilja. En digital individ uppst\aa{}r d\aa{} 
ett datasystem blir s\aa{} komplext att det f\aa{}r \textit{medvetande}, 
p\aa{} ett s\"att som p\aa{}minner om m\"anniskors medvetanden. Det har 
f\"ormodligen \"annu inte skett n\"ar du l\"aser detta. Det obehagligaste 
exempel jag kan plocka fram \"ar ett program fr\aa{}n f\"oretaget Hectare Ltd 
som kan generera tjejsnusk, dvs \textbf{Barbera Cartland}-liknande noveller, i 
en aldrig sinande str\"om. Om du n\aa{}gonsin misst\"ankt att en dator skulle 
kunna skapa mycket m\"onstergill sk\"onlitteratur s\aa{} kan du betrakta dina 
farh\aa{}gor som infriade. Programmet fungerar verkligen, och det \"ar inte 
ens s\"arskilt stort och omfattande. Liknande program kan formulera om 
f\"ardiga textstycken f\"or att passa in i ett visst skrivbeteende.

Kanske en av de farligaste maktfaktorerna med artificiell intelligens \"ar att 
den utan vidare kan producera \"andl\"osa str\"ommar av skenbart intelligent 
trams som avleder uppm\"arksamheten fr\aa{}n de verkliga problemen. Om jag 
f\aa{}r lov att vara lite konspirationsteoretisk kan jag framkasta id\'{e}n 
att det redan i dag finns tidskrifter vars inneh\aa{}ll helt eller delvis 
produceras av datorer. De som har skrivit programmen kanske mest \"ar ute 
efter att tj\"ana pengar och struntar fullst\"andigt i de moraliska 
aspekterna. \textit{Skulle inte du?} Publiken m\"arker inget. De tror de ser 
en m\"anniska, men de ser en robot. Men \aa{}terigen -- vad \"ar egentligen 
skillnaden? Rid\aa{}.

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image7.pdf}
\else
	\includegraphics{Image7.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


Detta \"ar bara en av de till\"ampningar som blir m\"ojlig med hj\"alp av 
artificiell intelligens. Det \"ar dock s\aa{} att den digitala individen en 
dag blir s\aa{} intelligent att den kan producera dialog utan den ena 
individens medverkan. De etablerade makterna kan h\"arigenom styra individen 
vart de vill. T\"ank att du ringer och klagar p\aa{} att varmvattnet inte 
fungerar. Du tror att du talar med en m\"anniska, men i sj\"alva verket talar 
du med en dator. Allt du s\"ager f\"orvandlas till statistik utan att de 
ansvariga personligen beh\"over ta \aa{}t sig av kritiken. Makten kan filtrera 
bort dina klagom\aa{}l f\"or att fatta op\aa{}verkade, k\"anslom\"assigt 
neutrala beslut... Och ungef\"ar h\"ar blir hela resonemanget s\aa{} flummigt 
och fantasibetonat att jag likav\"al kan \"overl\aa{}ta det till l\"asaren. 
(Jag \"ar ingen filosof, bara lite.) Det \"ar i varje fall ett ganska roligt 
tankeexperiment.

\section*{Cybernetiskt samh\"alle kontra copyright}

Det \"ar uppenbart att den cybernetiska samh\"allsmodellen inneb\"ar en 
f\"or\"andring av v\aa{}rt s\"att att se p\aa{} information och informationens 
roll i samh\"allet. En del saker vi vant oss vid att ta f\"or givna kan komma 
att f\"or\"andras \aa{}det grundligaste. Till exempel copyright. Copyright 
\"ar r\"atten att \"aga information, eller i fallet \textit{patent} r\"atten 
att \"aga kunskap, och att f\aa{} tj\"ana pengar p\aa{} den. P\aa{} 
fikonspr\aa{}k brukar man kalla det "{}immaterialr\"att"{}. Copyright uppstod 
med tryckkonsten, innan dess var det inte s\aa{} noga med vem som \"agde 
information och publiceringsr\"att. Alla kunskaper och id\'{e}er betraktades 
d\aa{} som allm\"an egendom och inte som n\aa{}got man \"agde. 
\textit{Informationen var fri}. M\"ojligheten att \"aga information \"ar 
oskiljbar fr\aa{}n n\"arvaron av maskiner som t~ex tryckpressar, faxar eller 
datorer. Utan dessa maskiner blir boken, m\aa{}lningen etc ett unikt konstverk 
snarare \"an en m\"angd m\aa{}ngfaldigad information. Copyright \"ar 
allts\aa{} en egenskap i det tidiga cybernetiska samh\"allet som l\"ankar ihop 
\textit{information} och \textit{kunskap} med \textit{ekonomi}. Detta g\"aller 
all information, s\aa{}v\"al tryckt text som fotografier, film eller 
dataprogram.

Vi kan allts\aa{} sp\aa{}ra copyright tillbaka till uppkomsten av den tryckta 
symbolen. F\"or att understryka vikten av detta g\"or jag en sammanfattning av 
de moderna symbolernas framv\"axt f\"or att understryka resonemanget:

\medskip{}
\begin{center}
\begin{tabular}{llll}
\textbf{Symbol:} & \textbf{Population:} & \textbf{Kulturell bas:} & 
\textbf{Tid:}\\
Primitiva symboler & Djur & Genetisk kultur & L\"ange sedan\\
Tal & M\"anniskor & Muntlig kultur & 40000 f kr\\
Text & Civilisation & Skriftlig kultur & 3000 f kr\\
Tryck & Industrisamh\"alle & Distribuerad masskultur & 1500 e kr\\
Hypersymboler & Informationssamh\"alle & Informationskultur & 2000 e kr\\
\end{tabular}
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\AA{}rtalen markerar respektive symbols uppkomst snarare \"an n\"ar 
den kom till bred anv\"andning. Normalt r\"aknar man \"overg\aa{}ngen fr\aa{}n 
muntlig till skriftlig kultur fr\aa{}n c:a 500 f kr, och tryckkonsten var inte 
s\"arskilt utbredd f\"ore upplysningen (1700-1800-talen). Det f\"orsta 
\aa{}rtalet \"ar mycket sv\aa{}rbest\"amt. Detta \"ar egentligen inte s\aa{} 
intressant: fr\aa{}gan handlar inte om tid, utan symbolhistoria. Att 
informationstekniken inneb\"ar en f\"or\"andring av samh\"allet som \"ar 
j\"amf\"orbar med tryckkonsten (minst!) \"ar uppenbart.

Symboler f\"or\"andras med tiden. Vad vi uppfattar som v\"ardefullt idag kan 
vara v\"ardel\"ost i morgon. T~ex anser de flesta att metallen guld \"ar 
ganska v\"ardefull. Om, l\aa{}t oss s\"aga, en mindre planet av guld krockade 
med jorden, s\aa{} att guld blev den mest allm\"ant f\"orekommande metallen i 
naturen, skulle den inst\"allningen ganska omg\aa{}ende f\"or\"andras s\aa{} 
att vi betraktade guld som mindre v\"art \"an j\"arn. P\aa{} samma s\"att 
skulle vi gladeligen byta allt guld vi \"agde mot mat om vi svalt, eftersom vi 
ocks\aa{} har vissa fysiska behov. Ja, man kan rent av tala om att vi 
ocks\aa{} har psykiska behov, som i v\aa{}rt moderna samh\"alle till stor del 
genereras av reklam, vilket g\"or oss villiga att byta v\aa{}ra ekonomiska 
medel i form av pengar, arbete etc mot stereoanl\"aggningar, l\"askedrycker 
osv. Vi har allts\aa{} en uppfattning om tingens v\"arde som baserar sig 
p\aa{} tillg\aa{}ng och efterfr\aa{}gan. Tillg\aa{}ng och efterfr\aa{}gan 
kontrolleras av dels naturen, och dels andra m\"anniskor. Det \"ar detta som 
g\"or oss till konsumenter. Begreppen \aa{}terfinns i alla stora ideologier.

N\"ar andra m\"anniskor vill kontrollera v\aa{}r konsumtion anv\"ander de sig 
av symboler. Detta kan ske genom att man etablerar ett visst kl\"adesm\"arke 
som synonymt med symbolen \textit{status}, ett l\"askedrycksm\"arke som 
synonymt med \textit{fr\"aschet} och\textit{ ungdomlighet}. Men detta \"ar 
bara den mest i\"ogonenfallande toppen p\aa{} det v\"alk\"anda isberget.

I sj\"alva verket styrs hela v\aa{}rt samh\"allssystem upp av symboler. Det 
\"ar det som sociologerna kallar \textit{symbolisk interaktionism}, ett 
vetenskapligt teoribegrepp som framf\"or allt associeras med en farbror som 
hette \textbf{George Herbert Mead} -- en sm\aa{}tt genialisk filosof som 
tyv\"arr inte direkt skrev n\aa{}gonting, men som haft avg\"orande inflytande 
p\aa{} fr\"amst sociologi. Mead definierade m\aa{}nga av de symboler jag 
tidigare n\"amnt i detta kapitel. Mead var ocks\aa{} inne p\aa{} de begrepp 
som f\"oljer l\"angre fram i det h\"ar kapitlet; han menade bland annat att 
franska revolutionen var en v\"andpunkt i modern historia d\"ar m\"anniskorna 
f\"or f\"orsta g\aa{}ngen ins\aa{}g att de hade r\"att att f\"or\"andra eller 
r\"atta till samh\"allssystemet, och att detta inte grundade sig p\aa{} 
n\aa{}gon gudomlig princip. Filosofiskt tillh\"orde han den pragmatiska skolan 
som ans\aa{}g att id\'{e}er och teoretiska system skulle pr\"ovas mot 
verkligheten innan de tillm\"attes n\aa{}got v\"arde. Mead var alldeles 
s\"akert anh\"angare av \textit{hands-on imperativet}. (Den pragmatiska skolan 
\"ar f\"or \"ovrigt en f\"orl\"angning av fallibilismen, som ju i princip \"ar 
detsamma som Zen.)

OK. Copyright d\aa{}? Det var ju det jag skulle komma fram till. Vi folk 
p\aa{} jorden har allts\aa{} kommit \"overrens om att betrakta information och 
kunskap som n\aa{}gonting man kan \"aga. Detta \"agande \"ar en 
\textit{symbol} vi enats om. I och med informationssamh\"allets int\aa{}g blir 
\textit{moralen} som dessa symboler bygger upp minst sagt suddig. Moralen 
talar om f\"or dig att du inte skall inkr\"akta p\aa{} n\aa{}gon annans 
territorium, inte skada, inte stj\"ala n\aa{}gon annans egendom. N\"ar det 
g\"aller materiell egendom, l\aa{}t vara icke-personlig egendom, \"ar detta 
fortfarande allm\"ant accepterat. Men n\"ar det g\"aller \textit{intellektuell 
egendom} som d\aa{} skyddas av copyright och patent, har vi kommit till en 
brytningspunkt. Informationstekniken drar saker och ting till sin spets: det 
\"ar \textit{omoraliskt} att trycka in vissa kommandon i en viss f\"oljd 
p\aa{} tangentbordet. Andra kommandof\"oljder \"ar fullt accepterade. Jag 
f\aa{}r programmera om min egen dator, men inte n\aa{}gon annans dator per 
datan\"atverk. Jag f\aa{}r kopiera vissa program hur som helst, andra inte 
alls, vissa kanske. Vi blir os\"akra p\aa{} vad vi skall tro varvid n\aa{}gra 
h\"anfaller till dogmatiskt f\"ord\"omande av mjukvarupirater f\"or att f\aa{} 
k\"anna sig p\aa{} den s\"akra sidan.

Eftersom lagstiftning inte \"ar det samma som f\"oretagspolicy f\aa{}r jag 
dubbla budskap, som t~ex n\"ar spelf\"oretaget Nintendo p\aa{}stod att det var 
f\"orbjudet att syssla med andrahandshandel av dataspel. Det tycker givetvis 
Nintendo \"ar sj\"alvklart eftersom de f\aa{}r s\"alja fler spel och tj\"anar 
mer pengar om folk bara k\"oper nya spel. Enligt svensk lagstiftning \"ar 
Nintendo fullst\"andigt ute och cyklar. Vi drabbas av ett dubbelt 
symbolbudskap fr\aa{}n f\"oretagsetablissemang och samh\"alle med resultat att 
vi b\"orjar t\"anka sj\"alva. Eftersom storf\"oretag delar den ekonomiska 
makten med regeringar betraktar vi b\aa{}da som auktoriteter. Vi b\"orjar 
ifr\aa{}gas\"atta dessa auktoriteter - vi b\"orjar t\"anka sj\"alva och ta 
egna beslut i brist p\aa{} klara samh\"allsdirektiv. Minns \aa{}terigen regel 
3:\textit{ Misstro auktoriteter.} Hackarnas etik visar oss v\"agen i en 
turbulent tid.\footnote{Det fascinerar mig hur ofta jag blir kritiserad f\"or 
att ifr\aa{}gas\"atta storf\"oretagens makt samtidigt som jag jobbar f\"or ett 
(Ericsson). Detta \"ar givetvis en sv\aa{}r fr\aa{}ga som jag behandlat in 
extenso p\aa{} annan plats.}

Hackarna uppt\"ackte kraftiga informationsor\"attvisor. P\aa{} Scenen kunde de 
13-14 \aa{}riga hackarna inte f\"or sitt liv begripa varf\"or bara de ungdomar 
som hade rika f\"or\"aldrar skulle f\aa{} ha tillg\aa{}ng till alla de roliga 
programmen. Bland phreakarna f\"orstod man inte varf\"or bara f\"oretag och 
myndigheter skulle ha r\aa{}d att kommunicera fritt -- det var ju ett s\"att 
att utvecklas! Varf\"or acceptera detta? I och f\"or sig kan man kalla detta 
respektl\"oshet, brist p\aa{} f\"orst\aa{}else f\"or samh\"allets funktioner 
osv. Ingen brydde sig dock om att diskutera saken. Det budskap hackarna fick 
av det etablerade samh\"allet var: \textit{"{}Ni \"ar brottslingar. Punkt."{}} 
Vilket enast\aa{}ende hyckleri!

\medskip{}

\noindent{}Jag konstaterar att \textit{ju mer cybernetiskt ett samh\"alle 
blir, desto sv\aa{}rare blir det att definiera privata kunskapsdom\"aner.} Ju 
fler datorer och ju mer f\"orfinad teknik vi f\aa{}r, desto knasigare blir 
begreppet \textit{intellektuell egendom}. Detta g\"aller i synnerhet mjukvara, 
d\"ar patent beviljas p\aa{} metoder som inte fordrat n\aa{}gra st\"orre 
investeringskostnader i utrustning och forskning, utan kanske bara en eller 
ett par n\"atters intensivt hackande. Id\'{e}erna har inte kostat n\aa{}got -- 
det \"ar mest fr\aa{}gan om Columbi \"Agg -- f\"orst till kvarn f\aa{}r 
f\"orst \textit{och endast} mala. Det g\aa{}r inte l\"angre att f\"orsvara 
intellektuella or\"attvisor med materialistiska j\"amf\"orelser.

Detta tvingar oss att st\"alla fr\aa{}gan: Vart g\aa{}r gr\"ansen mellan 
yttrandefrihet och egendom? Vad f\aa{}r jag kopiera och vad f\aa{}r jag inte 
kopiera? N\"ar upph\"or kunskap att vara allm\"an egendom och \"overg\aa{}r i 
privat \"ago? Det som intr\"affar \"ar att tekniken drar ryggraden ur hela 
v\aa{}rt samh\"allssystem och h\aa{}ller upp den f\"or oss s\aa{} vi kan 
sk\aa{}da den. Vi ser hur stora omr\aa{}den av telerymden helt godtyckligt 
mutats in av informationsbranchens profithungriga guldgr\"avare.

Mjukvara \"ar en f\"orl\"angning av det m\"anskliga intellektet; av 
f\"orm\aa{}gan att skapa, f\"orst\aa{} och generalisera kunskap. Att 
f\"orbeh\aa{}lla ett s\aa{}dant kraftfullt verktyg f\"or dem som har r\aa{}d 
att sl\"anga ut hundratals kronor p\aa{} ett program blir i l\"angden 
oh\aa{}llbart. Vad jag menar \"ar inte att samh\"allsparasiter som de 
kinesiska triaderna eller andra syndikat skulle f\aa{} ta upphovsr\"atten 
fr\aa{}n de stora f\"oretagen. Vad jag menar \"ar att det inte borde vara 
f\"orbjudet f\"or privatpersoner att fritt kopiera programvara och hj\"alpa 
varandra att anv\"anda den. Detta utesluter inte konkurrens fr\aa{}n 
etablerade f\"oretag i branchen, bara de kan erbjuda n\aa{}got som hackaren 
runt h\"ornet inte har: tryckta manualer, dygnet runt-service, pedagogiska 
kunskaper etc. Vem vet detta b\"attre \"an den som skapat mjukvaran? 
\textit{Mjukvara \"ar en produkt som saknar v\"arde i sig}. Det \"ar inte 
\"agandet av mjukvara som driver det h\"ar samh\"allet fram\aa{}t, utan 
f\"orm\aa{}gan att anv\"anda den, och l\"ara andra att anv\"anda den. Vad vi 
skall s\"alja och k\"opa i informationssamh\"allet \"ar inte mjukvara, utan 
till\"ampningar, r\aa{}d - med ett ord: \textit{Support}.

Lika n\"odv\"andig som copyrighten var i industrisamh\"allet, lika 
meningsl\"os \"ar den i informationssamh\"allet. Problemet \"ar inte att 
skilja information i tryckt form fr\aa{}n elektronisk information. Problemet 
\"ar att det inte l\"angre g\aa{}r att skilja \textit{information} fr\aa{}n 
\textit{kunskap}, och \textit{\"agd kunskap} fr\aa{}n \textit{allm\"an 
kunskap}. Gr\"ansen mellan \textit{id\'{e}} och \textit{implementation} 
(till\"ampning) av samma id\'{e} suddas ut i och med att m\"anniskan 
kommunicerar allt mer med maskiner som konstruerats f\"or just detta. I 
f\"orl\"angningen hotas \"aven gr\"ansen mellan \textit{tanke} och 
\textit{handling} av utvecklingen av virtuell verklighet.

L\aa{}t mjukvaruf\"oretagen bek\"ampa brottssyndikat, maffior och 
gangsterligor som tj\"anar grova pengar p\aa{} piratkopiering, inte mig emot. 
Men f\"ord\"om f\"or guds skull inte\textit{ kompiskopieringen,} 
privatkopieringen fr\aa{}n individ till individ utan ekonomiskt vinstintresse! 
Denna kopiering \textit{\"ar} inte omoralisk utan bara ett s\"att att 
vidarebefodra kunskap. Det \"ar \textit{fel} att s\aa{}dan kopiering skall 
vara f\"orbjuden och det \textit{borde} vara till\aa{}tet f\"or privatpersoner 
att kopiera programvara b\"ast de vill. Det \"ar \textit{de smutsiga pengarna} 
som skall bort ur mjukvarubranchen, inte amat\"orernas gl\"odande intresse och 
engagemang! Den moraliska gr\"ansen g\aa{}r inte vid r\"atten att kopiera ett 
program eller inte, utan vid att ha r\"att att \textit{tj\"ana pengar} p\aa{} 
ett program eller inte! Det \"ar den r\"atten som skall vara f\"orbeh\aa{}llen 
f\"orfattaren, om han s\aa{} \"onskar.

I Sverige kan jag i dag g\aa{} in i vilket bibliotek som helst, ta fram vilken 
bok som helst, g\aa{} till kopieringsmaskinen och kopiera s\aa{} m\aa{}nga 
sidor jag har lust med. N\aa{}gon lagstiftare har i n\aa{}got ljust 
\"ogonblick insett att ett f\"orbud mot detta skulle inneb\"ara en avsev\"ard 
begr\"ansning av individens frihet och m\"ojlighet till personlig utveckling 
(Lag 1993:1007). Information f\"oder ju intelligens! \textit{Det finns ingen 
anledning till att denna frihet skulle begr\"ansas till endast tryckta 
medier.} Filmer, CD-skivor, dataprogram... Det \"ar bara en 
definitionsfr\aa{}ga. Allt detta \"ar information och f\"oda f\"or den 
m\"anskliga intelligensen. Det \"ar inte sunt att det skall vara f\"orbjudet 
f\"or individen att kopiera information. Det \"ar Sjukt. \textit{SJUKT!}

Att patentera bokst\"aver satta i en viss ordningsf\"oljd - str\"angar av 
information - ljudv\aa{}gor och videogram - vansinne. Om den som f\"orst 
uppfann orden i det m\"anskliga spr\aa{}ket hade t\"ankt i de banorna hade vi 
aldrig l\"art oss tala eller skriva. Att g\aa{} och vissla en patenterad 
melodi p\aa{} stan en solig dag \"ar "{}offentligt framf\"orande"{}, och skall 
betalas STIM-pengar f\"or. N\"ar man inte \"ar ute efter att sj\"alv g\"ora 
sig en hacka p\aa{} informationen - i f\"orl\"angningen att f\"orst\"arka sin 
makt - n\"ar man bara \"ar ute efter att sprida gl\"adje och kunskap, skall 
informationen vara \textit{fri}. Basta.

Det spelar ingen roll att f\"ors\"oka orda om saken och lagstifta \aa{}t 
h\"oger och v\"anster. Man kommer f\"orr eller senare att n\aa{} fram till 
\textit{r\"od gubbe}-kriteriet: n\"ar ett brott blir s\aa{} vanligt att det 
bara blir meningsl\"ost att f\"ors\"oka bek\"ampa det, som att g\aa{} mot 
r\"od gubbe eller att kopiera CD-skivor till band. Vad myndigheterna och 
lagstiftarna m\aa{}ste t\"anka p\aa{} \"ar snarare sin egen 
trov\"ardighet.\footnote{Och s\aa{} en present till nyliberalerna: om 
\"agander\"atten \"ar helig, varf\"or respekterar folk den inte n\"ar det 
g\"aller CD-skivor etc? Skulle inte du? \textit{Varf\"or} klarar inte 
marknaden av att l\"osa det h\"ar problemet, om nu legislaturan \"ar 
maktl\"os? S\"ag, visst finns det problem som varken kan l\"osas av staten 
eller marknaden?}

\section*{Begreppen degenererar (Copyright finns inte!)}

N\"ar nu v\aa{}ra symboler blir alltmer suddiga, vad kan vi v\"anta oss kommer 
att h\"anda h\"arn\"ast? F\"or att ha n\aa{}got att bygga p\aa{} tar jag lite 
fr\"ackt och l\aa{}nar en id\'{e} fr\aa{}n \textbf{Thomas Kuhn}. Kuhn \"ar en 
vetenskapsfilosof med sp\"annande id\'{e}er om hur vetenskap v\"axer fram och 
f\"or\"andras med tiden. Kuhns teorier p\aa{}minner om olika id\'{e}er om hur 
samh\"allet i allm\"anhet f\"or\"andras, hur olika ideologier v\"axer fram, 
och hur vi m\"anniskor utvecklar och f\"or\"andrar v\aa{}r tillvaro i 
allm\"anhet. Kort sagt: karln beskriver vad som h\"ander n\"ar m\"anniskans 
anv\"ander sin intelligens. N\aa{}got som \"ar mycket sp\"annande med Kuhns 
teorier \"ar att de p\aa{}minner i p\aa{}fallande grad om G\"odels teorem om 
formella system. Grundid\'{e}n \"ar f\"oljande: Du har en klar v\"arldsbild, 
ett \textit{paradigm},\footnote{Ordet \textit{paradigm} \"ar ett s\aa{}dant 
d\"ar ord som smitit ut ur det akademiska spr\aa{}ket. Var f\"orsiktig om du 
anv\"ander det i n\"arheten av vetenskapligt skolade m\"anniskor, eftersom 
nyckelordet inom vetenskap \"ar \textit{exakthet} -- paradigm betyder 
allts\aa{} bara en enda specifik sak, inte n\aa{}got allm\"angiltigt. Att 
anv\"anda ordet utanf\"or vetenskapsfilosofi kan l\"att betraktas som 
vulg\"art, \"aven om det \"ar mycket vanligt. Motsatsen till vetenskapligt 
spr\aa{}kbruk hittar man i New Age-kulturen: d\"ar \"ar det snarare fr\aa{}gan 
om att vara s\aa{} luddig som m\"ojligt. Popul\"arkultur som den h\"ar boken 
f\aa{}r f\"ors\"oka g\aa{} n\aa{}gon slags balansg\aa{}ng mellan dessa 
tv\aa{}.} exempelvis:

Du vet att information kan \"agas d\"arf\"or att annars g\aa{}r det och det 
f\"oretaget i konkurs och det inneb\"ar det och det f\"or dig och det \"ar 
inte bra f\"or dig och d\"arf\"or skall du acceptera att information kan 
\"agas. Eller:

Du vet att pengar \"ar v\"ardefulla eftersom de grundar sig p\aa{} Sveriges 
produktionskraft och duglighet i j\"amf\"orelse med andra l\"ander, d\"arf\"or 
skall du acceptera att en papperslapp med n\aa{}gra siffror p\aa{} \"ar v\"ard 
pengar s\aa{} att regeringen och andra regeringar inte r\aa{}kar i 
f\"ortroendekris f\"or d\aa{} hotas din levnadsstandard. (OBS: L\"att 
Ironiskt. Andra m\"anniskor skulle m\"ojligen kunna s\"aga detta p\aa{} fullt 
allvar. ;-)

Kuhn menade att paradigm f\"or\"andrades med tiden ungef\"ar s\aa{}h\"ar:

Paradigm -$>$ Normalt tillst\aa{}nd -$>$ Mots\"agelsefullheter -$>$ Kris -$>$ 
Revolution -$>$ Nytt paradigm

Med f\"oruts\"attningen att m\"anniskor i allm\"anhet bildar sig normer 
(handlingsregel, v\"arderingsgrund) p\aa{} samma vis som vetenskapsm\"an 
bildar paradigm (f\"orebild, v\"arderingsgrund) till\"ampar jag detta system 
p\aa{} v\aa{}rt samh\"alle. (Normer och paradigm \"ar p\aa{} s\"att och vis 
samma sak - b\aa{}da bottnar i den m\"anskliga intelligensen och syftar till 
att bringa ordning i kaos genom uppr\"attande av filosofiska system.)

Dessa begreppssystem finns runt omkring oss utan att vi t\"anker p\aa{} det. 
Det finns till exempel ingen naturlag som s\"ager att vi skall dela in dygnet 
i 24 timmar, det skulle g\aa{} lika bra med 10 eller 50. Det finns ingen som 
talar om f\"or oss att vi m\aa{}ste dela in de musikaliska tonerna s\aa{} att 
det blir precis 12 per oktav, 8 eller 16 skulle g\aa{} alldeles utm\"arkt. Vi 
definierar v\aa{}r omgivning p\aa{} ett s\"att som vi alla kan vara \"overens 
om, f\"or att undvika begreppsf\"orvirring. Ibland funderar vi s\aa{} lite 
\"over de h\"ar begreppen att vi tar dem f\"or givna, som n\aa{}gon naturlig 
ordning i naturen, och av den anledningen betraktar uppstickare med nya 
begreppssystem som \textit{sjuka}. William S Burroughs uttrycker det mer 
konspiratoriskt och skoningsl\"ost:

\begin{quotation}

\noindent{} \textit{"{}Det finns ingen sann eller verklig "{}verklighet"{} - 
"{}Verkligheten"{} \"ar bara ett mer eller mindre konstant 
avs\"okningsm\"onster - Avs\"okningsm\"onstret som vi accepterar som 
"{}verklighet"{} har den kontrollerande makten p\aa{} denna planet tvingat 
p\aa{} oss, en makt som f\"orst och fr\"amst str\"avar efter total 
kontroll"{}}

(Ur \textit{Nova Express})

\end{quotation}

\noindent{}N\"ar det stackars geniet \textbf{Erik Satie} spelade sin 
m\"obelmusik som br\"ot med det traditionella m\"onstret f\"or hur musik 
skulle skapas och l\aa{}ta blev han utbuad. N\"ar \textbf{Picasso} br\"ot med 
de klassiska konstbegreppen var det m\aa{}nga som betraktade honom som idiot. 
Handen p\aa{} hj\"artat - hur m\aa{}nga av er har inte n\aa{}gon g\aa{}ng 
klagat p\aa{} konst som man "{}\textit{inte ser vad den f\"orest\"aller}"{}? 
G\"odel gick s\aa{} l\aa{}ngt att han bevisade att \"aven en s\aa{}dan sak som 
\textit{tid} \"ar n\aa{}gonting vi uppfattar subjektivt, filosofer eller inte. 
Hos hackarna hittar vi denna upproriskhet i exempelvis B1FF-spr\aa{}ket d\"ar 
v\aa{}r invanda f\"orst\"allning om tecknens funktioner i spr\aa{}ket f\aa{}r 
sig en rej\"al kn\"ack. M\aa{}nga BBS- och Internetanv\"andare skriver 
l\aa{}nga arga inl\"agg n\"ar de ser n\aa{}gon skriva en mening som: 
y0YO!\#\%\$!! wH4+zZ h4pP3n1n' 4r0uN '3r3 +H3zZ3 d4yZzZ?\#\$!\%?? Fr\aa{}gan 
tycks upprepa sig: \textit{hur nyskapande f\aa{}r man egentligen vara?} Och 
vid vilka tillf\"allen?

Fr\aa{}n b\"orjan har vi allts\aa{} efter en tids turbulens lyckats etablera 
ett slutet begreppssystem som vi accepterat, vi lever i ett normalt 
tillst\aa{}nd d\"ar produktion och konsumtion lever i harmoni med ett 
etablerat samh\"allssystem med allt vad det inneb\"ar av klassklyftor och 
territorialt\"ankande.

N\"ar nu informationssamh\"allet st\"aller fr\aa{}gor p\aa{} sin spets 
uppst\aa{}r mots\"agelsefullheter i systemet. \"Ar pengar verkligen grundade 
p\aa{} produktionskrafter? Vad \"ar i s\aa{} fall produktionskrafter? Kan 
kunskap \"agas eller inte? Det \"ar denna tid v\aa{}rt samh\"alle befinner sig 
i just nu, och s\aa{} kommer att g\"ora en stund fram\"over. Det \"ar denna 
turbulenta tid som kallas det \textit{postindustriella samh\"allet.} Vi 
h\aa{}ller p\aa{} att bryta oss ur det fullst\"andiga, n\"astan matematiska 
system som v\aa{}rt samh\"alle fastnat i, p\aa{} samma s\"att som G\"odel 
br\"ot sig ur de matematiska systemen och Zen demonterar filosofier med raka 
svar. \textit{Patriarkatet} som feministerna vill bryta ned \"ar ocks\aa{} ett 
s\aa{}dant system som b\"orjat knaka i fogarna. (Inom den sociologiska 
vetenskapen kallas det h\"ar tillst\aa{}ndet \textit{Anomi} vilket inneb\"ar 
avsaknad av fungerande normer f\"or samh\"allet, ungef\"ar som i det 
eftersovjetiska Ryssland idag.) Den h\"ar fasen k\"annetecknas ocks\aa{} av 
framv\"axandet av en uppsj\"o subkulturer och en f\"orst\"arkning av de 
religi\"osa sekterna, b\aa{}da resultat av ett oroligt s\"okande efter fasta 
normer som man inte finner i det vanliga samh\"allet.

S\aa{} sm\aa{}ningom kommer detta att leda till en \textit{kris} som 
f\"oranleder den \textit{verkliga} informationsrevolutionen. Det \"ar d\aa{} 
de mest omfattande f\"or\"andringarna i v\aa{}rt samh\"alle kommer att ske. 
(Vi talar h\"ar om en samh\"allslig revolution, inte n\"odv\"andigtvis 
v\"apnad.) Efter denna revolution formulerar vi ett nytt antagande om hur 
samh\"allet skall fungera och se ut, och det \"ar f\"orst d\aa{} vi n\aa{}r 
det verkliga informationssamh\"allet. M\aa{}nga f\"oretagsekonomiska och 
nationalekonomiska ekvationer (eller \textit{axiom} om vi skall vara 
vetenskapligt petiga) som g\"aller i industrisamh\"allet kommer att vara 
fullst\"andigt v\"ardel\"osa i informationssamh\"allet.

F\"or att f\"or\"andringarna \"over huvud taget skall kunna intr\"affa kr\"avs 
det att n\aa{}gon driver fram dem, i och f\"or sig med all respekt f\"or det 
gamla samh\"allet, men \"and\aa{} fast beslutna att delvis riva ned de gamla 
normerna f\"or att ge plats \aa{}t nya. Det \"ar dessa som \"ar Nietzsches 
l\"arjungar, i v\aa{}rt fall de mest militanta cyberpunkarna med hackare i 
br\"aschen som v\aa{}gar st\aa{} upp f\"or sina ideal i en ny tid. Eller f\"or 
att citera Nietzsche sj\"alv: \textit{"{}jag \"ar inte inskr\"ankt nog till 
ett system; inte ens mitt eget!"{}} Det g\"aller att riva ned 
industrisamh\"allets normer f\"or att ge plats \aa{}t de som skall g\"alla i 
informationssamh\"allet. Det beh\"over alls inte vara utomparlamentariskt; vad 
Nietzsche och flera med honom s\"ager \"ar att det \textit{kan} vara det.

Sedan 50- och 60-talen har ungdomen haft rollen som banbrytare n\"ar det 
g\"aller att ifr\aa{}gas\"atta system och bygga nya. P\aa{} Nietzsches tid var 
det studenterna och de intellektuella som gjorde det. Det har skett en 
f\"orskjutning d\"ar man associerar radikala id\'{e}er med ungdom och 
konservativa id\'{e}er med h\"og \aa{}lder. Detta \"ar en av de v\"arsta 
sjukdomarna i v\aa{}rt rollsystem -- alltf\"or m\aa{}nga ungdomar vantrivs i 
sj\"alva verket i rollen som revolution\"arer och blir som i \textbf{Tom 
Pettys} delvis sj\"alvbiografiska s\aa{}ng \textit{Into the Great Wide Open}: 
"{}rebels without a clue"{} -- rebeller utan att veta varf\"or. Tv\aa{}nget 
att g\"ora uppror kan som droppen i b\"agaren driva ungdomar \"over gr\"ansen 
till narkotikamissbruk och brottslighet. M\aa{}nga uppror \"ar ogrundade och 
slentrianm\"assiga handlingar som bara syftar till att provocera de 
konservativa gamlingarna - men det finns de som inte \"ar det. Upproret mot 
f\"oretagens och myndigheternas informationsdiktatur \"ar det \textit{inte}. 
Det \"ar en ideologiskt underbyggd revolt som f\"ortj\"anar att bli tagen 
p\aa{} allvar.

Toleransen mot nya begreppsbildningar \"ar en faktor som avg\"or hur pass 
slutet och likriktat ett samh\"alle \"ar. Nietzsche uppskattade p\aa{} sin tid 
\textbf{Richard Wagners} titaniska musik, ocks\aa{} det ett f\"ors\"ok att 
bryta sig ur ett alltf\"or ingrott och etablerat musikaliskt paradigm. \"Aven 
om Hitler senare uppskattade b\aa{}de Wagner och Nietzsche var nazismen en 
ideologi som f\"ord\"omde varje f\"ors\"ok att skapa nya begreppssystem. Mot 
slutet av 30-talet ordnade man i Berlin en utst\"allning med "{}ful"{} konst, 
mestadels modern, som man menade var sjuk och fel. Fascismen \"ar s\aa{}dan; 
efter en gl\"ansande uppg\aa{}ngsperiod tappar den allt intresse f\"or 
f\"ornyelse och vill bara bevara sig sj\"alv. Kan ett samh\"alle som v\aa{}rt, 
med f\"oretag som \"ar s\aa{} stora att regeringar m\aa{}ste lyda dem, 
acceptera att man f\"or en sansad debatt om copyrigthtens vara eller inte 
vara? Eller kommer systemet med v\aa{}ld att underordna sig r\"atten att 
best\"amma vad som \"ar privat och allm\"an egendom utan n\aa{}gra jobbiga 
demokratiska mellanled, genom lobbying och regeringsbeslut och utan n\aa{}gon 
debatt alls?

Mina k\"ara l\"asare; jag antar att ni p\aa{} er f\"ard genom denna bok 
uppt\"ackt hur n\"ara informationssamh\"allet vi \"ar idag.

Det \"ar min \"arliga och uppriktiga \"overtygelse att ett s\aa{}dant 
samh\"alle ettdera kommer att vara befriat fr\aa{}n copyright och 
mjukvarupatent som vi k\"anner dem idag, alternativt en informationsdiktatur 
styrd av antingen regeringar eller storf\"oretag och maffior. Det \"ar det 
samh\"allet William Gibson varnar f\"or med sina cyberpunkromaner. L\aa{}t oss 
se till att undvika det. Jag har ingen aning om hur denna f\"or\"andring 
kommer att g\aa{} till eller vad resultatet kommer att bli, bara \textit{att} 
det oundvikligen kommer att ske.

\section*{Cybernetiskt samh\"alle kontra Klassperspektiv - Maktens Mekanismer}

Engelsmannen och sociologen \textbf{Basil Bernstein}\footnote{Bernstein, 
ursprungligen lingvist, tillh\"or n\aa{}gon strukturalistisk eller 
poststrukturalistisk skola. Det \"ar inte speciellt viktigt i sammanhanget.} 
skissade samh\"allets mekanismer ungef\"ar s\aa{}h\"ar:

\begin{center}
 \medskip{}
\begin{center}
\ifpdf
	\includegraphics{Image8.pdf}
\else
	\includegraphics{Image8.eps}
\fi
\end{center}
\medskip{}

\noindent{}\end{center}


I detta system kan vi se samh\"allet delat i en produktionssf\"ar och en 
sociokulturell reproduktionssf\"ar. I \textit{produktionssf\"aren} (f\"oretag, 
organisationer, regering, riksdag och kommuner) skapas \textbf{makten}, den 
ekonomiska, politiska och massmediala inber\"aknad. Det tycks n\"astan alltid 
fungera likadant, med auktoriteter i toppen och hierarkier f\"or att uppn\aa{} 
en vettig arbetsdelning. Den \textit{sociokulturella reproduktionssf\"aren} 
(delar av massmedia, n\"ojesindustri, skola) finns till f\"or att ber\"attiga 
och f\"ora vidare m\"onstret f\"or produktionssf\"aren.

P\aa{} botten av figuren hittar vi den springande punkten. \textbf{Koden} \"ar 
v\aa{}rt spr\aa{}k i alla dess former. Egentligen alla sociala symboler vi 
anv\"ander f\"or informationsutbyte m\"anniskor och samh\"alle emellan. 
\textbf{Koden} \"ar \textit{ren information}. Den \"ar fundamentet f\"or hela 
den \"overliggande hierarkin och samh\"allsordningen. Genom den spr\aa{}kliga 
koden f\"ornyas och struktureras samh\"allet st\"andigt p\aa{} samma s\"att. 
Det var d\"arf\"or Zen, Nietzsche och Burroughs kritiserade spr\aa{}ket -- man 
k\"ande sig underst\"allda ett samh\"alls- och tankesystem som aldrig 
f\"or\"andrades p\aa{} n\aa{}got v\"asentligt plan. I spr\aa{}ket finns s\aa{} 
mycket. Spr\aa{}ket har dessutom fler niv\aa{}er \"an det rent talade eller 
skrivna. Det finns bildspr\aa{}k, musik och allehanda symboler att ta till. I 
princip kan alla instrument f\"or informationstransport och lagring av 
information s\"agas utg\"ora denna kod.

M\aa{}nga tror att informationssamh\"allet sj\"alvklart kommer att generera 
samma ordning igen, bara f\"or att det alltid har fungerat s\aa{} innan. Det 
finns inget som helt bel\"agg f\"or att s\aa{} skulle vara fallet. Snarare 
tv\"art om. Informationssamh\"allet tar genom sin natur upp det allm\"anna 
medvetandet om sj\"alva samh\"allet p\aa{} en niv\aa{} som blottl\"agger 
samh\"allets egna mekanismer. Vad som i sj\"alva verket sker \"ar att 
samh\"allets byggstenar blir alltmer medvetna om sin roll i detta gigantiska 
informationssystem, vilket f\aa{}r till f\"oljd att de b\"orjar str\"ava efter 
att f\"orb\"attra det \"an mer. Samh\"allets utveckling kan d\"arigenom 
accelereras ytterligare, precis som det alltid har gjort. (H\"anger du med?)

L\aa{}t oss nu belysa med ett exempel. En aktuell kontrovers p\aa{} Internet 
r\"or, som jag n\"amnde i kapitel 8 om cyberpunk, Scientologikyrkan och deras 
tvivelaktiga upphovsr\"att till r\"orelsens religi\"osa dokument. Enligt de 
troende inneh\aa{}ller dokumenten material som beskriver kyrkans sk 
\textit{clearing-teknologi}, en kvasivetenskap som kyrkans medlemmar m\aa{}ste 
genomg\aa{} omfattande och ytterst kostsamma kurser f\"or att f\aa{} 
tillg\aa{}ng till. Kyrkan menar att endast de som ing\aa{}r i r\"orelsen har 
r\"att till denna information. Lite f\"orenklat kan man s\"aga att 
clearingteknologi best\aa{}r av hypnos och science fiction.

Scientologikyrkan \"ar en sekt, och som s\aa{}dan ett samh\"alle i 
samh\"allet. Den fyller alla funktioner som ett samh\"alle annars skall fylla 
gentemot en m\"anniska. Den f\"orser henne med \aa{}sikter, moral, orientering 
f\"or samh\"allet osv. Den enda orsaken f\"or en medlem i sekten att s\"oka 
sig utanf\"or sektens gr\"anser \"ar att f\"ortj\"ana sitt eget uppeh\"alle 
och d\"arigenom n\"ara \"aven sekten. Sekter, och dit r\"aknar jag \"aven 
Plymothbr\"oderna, Jehovas vittnen och Livets Ord, lever som parasiter p\aa{} 
v\aa{}rt samh\"allssystem. Detta \"ar s\aa{} gott som varenda klarsynt 
m\"anniska medveten om. Ett s\"att att inse hur pass hermetiskt sluten en sekt 
\"ar, \"ar att applicera Basil Bernsteins modell ovan p\aa{} en sekt. En 
l\"asare med n\aa{}got s\aa{} n\"ar v\"alutvecklad fantasi torde inte ha 
n\aa{}gra st\"orre problem med detta.

G\"or nu det tabubelagda experimentet. T\"ank dig att samh\"allet \"ar en 
sekt, och att dina tankem\"onster \"ar styrda. T\"ank dig att copyright- och 
yttrandefrihetslagarna finns till f\"or att begr\"ansa ditt medvetande och 
uppr\"atth\aa{}lla samh\"allets hierarki, p\aa{} samma s\"att som ledningen 
inom en sekt h\"arskar \"over medlemmarna. T\"ank dig att vi trots all v\aa{}r 
frihet kanske \"ar f\"orblindade av vanf\"orest\"allningen att v\aa{}rt 
samh\"alle \"ar fritt! Medlemmarna i en sekt \"ar fullst\"andigt \"overtygade 
om att de gjort ett frivilligt val, och att de \"ar fria m\"anniskor. Alla 
sektmedlemmar \"ar \"overtygade om att sektens sanning \"ar den enda sanna, 
och att alla avf\"allingar \"ar exempelvis satans verktyg. Antag att alla 
samh\"allsmedlemmar \"ar \"overtygade om att samh\"allets sanning \"ar den 
enda sanna, och att brottslingar, hackare och andra som bryter mot 
samh\"allets v\"arderingar, bara utm\aa{}las som de onda m\"anniskorna f\"or 
att det passar samh\"allet att det fungerar p\aa{} det viset. Ingen sektledare 
tvingar av ren maktlystnad sina medlemmar till underkastelse och lydnad, de 
tror sj\"alva p\aa{} vad de g\"or. Ingen politiker eller f\"oretagsledare 
tvingar av ren elakhet medborgarna till lydnad, de tror ocks\aa{} p\aa{} vad 
de g\"or. F\"orst\aa{}r du Burroughs b\"attre?\footnote{F\"or j\"amf\"orelsens 
skull m\aa{}ste jag n\"amna att detta s\"att att t\"anka g\aa{}r igen i flera 
subkulturer: Kommunistiska och anarkistiska sammanslutningar betraktar ibland 
i sina mest paranoida stunder resten av samh\"allet som en kapitalistisk 
konspiration. Nazisterna betraktar det \"overiga samh\"allet som ZOG -- 
Zionist Occupational Government (Den sionistiska ockupationsregeringen), man 
m\aa{}ste anv\"anda denna tankefigur med mycket stort omd\"ome.}

Sk\aa{}da samh\"allet och makten i vit\"ogat. Varf\"or \"ar Scientologikyrkan 
en av de f\"orsta makthavare som skriker p\aa{} lag och ordning, och vill att 
informationen skall kontrolleras? Varf\"or \"ar samh\"allet inte l\aa{}ngt 
efter? Varf\"or vill vi ha kontroll p\aa{} vad f\"or slags information som 
sprids i subkulturerna? Antag att det finns sanningar du aldrig dr\"omt om 
utanf\"or den del av universum som samh\"allet utg\"or. \"Ar det inte s\aa{}, 
att bakom denna fasad av genomtrevligt samh\"alle, folkhem, d\"oljer sig en 
makt som med snillrika mekanismer vill ers\"atta organisk sympati med mekanisk 
lydnad?

Och vad \"ar d\aa{} denna \"overliggande makt? Jag har redan visat det. 
\"Overliggande intelligenta individer, t\"ankande enheter best\aa{}ende av 
m\"anniskokomplex: F\"oretag, Regeringar, Nationer, Kommuner, Ordnar, 
Koncerner, Maffior... De best\aa{}r av m\"anniskor, men de t\"anker inte som 
m\"anniskor. De \"ar intelligenta, men intelligensen \"ar inte en m\"anniskas. 
De \"ar nyttiga f\"or oss, men de kan ocks\aa{} g\"ora oss skada. De \"ar 
\textit{superindivider}, individer uppbyggda av individer och sammanh\aa{}llna 
av informationskontroll eller med ett annat ord: \textit{makt}. Problemet \"ar 
att vi m\"anniskor tycks ha fruktansv\"art sv\aa{}rt att se skogen f\"or alla 
tr\"ad.

Alltf\"or m\aa{}nga myter frodas kring m\"anniskan och hennes samh\"alle. Den 
kanske mest vidriga \"ar det kategoriska imperativet att samh\"allet skulle 
vara "{}fritt"{}. Varje samh\"alle \"ar grundat p\aa{} ofrihet -- att du ger 
upp n\aa{}gra av dina friheter f\"or att ist\"allet f\aa{} trygghet. Varje 
individ b\"or veta, att s\aa{}vitt man inte till\"ampar anarki, m\aa{}ste man 
livet igenom st\"andigt offra delar av sin frihet till \"overliggande 
individer. Dessa kan vara av alla de typer som jag just r\"aknade upp och 
flera d\"artill. Den grundl\"aggande skyldighet en superindivid har gentemot 
en individ \"ar att informera individen om, att \textit{"{}nu tar jag lite av 
din frihet, och detta \"ar vad du f\aa{}r i utbyte"{}}. Symbios, inte 
dominans. De mest avskyv\"arda av dessa superindivider \"ar de som handlar i 
det f\"ordolda, som med avsikt kontrollerar individer utanf\"or deras vetskap. 
Ofta sammanfattade under begreppet "{}Illuminatimaffian"{}, de lysande, de 
"{}goda"{} m\"anniskorna, de invigdas skara.

Sk\aa{}da en ny v\"arld med \"oppna \"ogon. Bryt dig ur systemet. F\"orst 
d\"arefter kan du f\"orst\aa{} vad du kan g\"ora f\"or samh\"allet. (Gl\"om 
inte bort att fr\aa{}ga dig sj\"alv om inte jag i sj\"alva verket bara \"ar en 
kn\"app konspirationsteoretiker som f\"ors\"oker se m\"onster d\"ar det inte 
finns n\aa{}got. Den m\"ojligheten finns ju alltid.)

\chapter{FRAMTIDEN}

Nu \"ar den h\"ar boken snart slut, och jag skall som sig b\"or f\"ors\"oka 
g\"ora en utblick mot vad vi kan v\"anta oss p\aa{} den elektroniska fronten 
fram\"over. Vill man ha mardr\"omsvisioner kan man l\"asa min kommande 
framtidsroman som g\aa{}r under arbetsnamnet \textit{Digitala 
Dagar},\footnote{Och jag vete tusan om jag n\aa{}gonsin kommer att jobba 
p\aa{} det projektet igen. Sedan denna bok p\aa{}b\"orjades har jag skrivit en 
roman, \textit{D21}, som utspelar sig i Link\"oping 1967-69 som jag inte \"ar 
n\"ojd med, och en uppf\"oljare till samma roman under namnet \textit{RP8601} 
som utspelar sig i Partille i slutet p\aa{} 1980-talet \"ar under arbete.} men 
det \"ar science fiction. Men det antyder lite grand vad det kommer att handla 
om -- det som f\"oljer \"ar mina personliga f\"oruts\"agelser, inga rena 
fakta. Allt jag skriver h\"arifr\aa{}n och fram\aa{}t \"ar spekulationer, och 
eftersom framtiden st\"andigt \"ar i r\"orelse kan jag komma att ta 
avst\aa{}nd fr\aa{}n allt jag s\"ager h\"ar.

Den elektroniska v\"arlden \"ar faktiskt en helt ny v\"arld, som vi popul\"art 
brukar kalla telerymd. Det \"ar en plats d\"ar sm\aa{}skaliga samh\"allen av 
information hittills f\aa{}tt leva i en sorts organiserad anarki. Telerymden 
h\aa{}ller p\aa{} att civiliseras i takt med att den byggs ut. Inom n\aa{}got 
decennium, kanske \"annu tidigare, kommer alla i det h\"ar landet att ha 
tillg\aa{}ng till Internet och vara delaktiga i det elektroniska samh\"allet, 
och precis som alla andra samh\"allen lider det av brottslighet och inb\"ordes 
stridigheter.

Samtidigt finns hela tiden den m\"anskliga faktorn med. Telerymden \"ar en 
rymd befolkad av m\"anniskor, och \"overallt d\"ar det finns m\"anniskor finns 
det politik och kultur. Som verktyg \"ar datorn oslagbar; den kan konstruera 
och visualisera med en precision som inget annat instrument har. Den 
elektroniska konsten \"ar inte n\aa{}got modeartat, utan n\aa{}got vi bara 
kommer att f\aa{} mer och mer av. Framtidens musiker och bildkonstn\"arer 
kommer att g\aa{} ifr\aa{}n traditionella metoder och jobba med virtuell 
verklighet och icke-existerande instrument. Motorik och rytmk\"ansla kommer 
inte att vara viktigt f\"or att g\"ora musik. F\"orm\aa{}ga att blanda f\"arg 
och hantera pennor och penslar kommer inte att vara viktigt f\"or att g\"ora 
konst. Det enda som kommer att beh\"ovas \"ar fantasi och f\"orm\aa{}gan att 
hantera tekniken -- som bara blir enklare och enklare att anv\"anda. 
Konstn\"arer som bara arbetar med konstgjorda v\"arldar, sk 
\textit{spacemakers} (rymdskapare), kommer i princip att kunna agera som 
\textit{gudar} i den konstgjorda verkligheten -- p\aa{} gott och ont. 
(Nietzsches p\aa{}st\aa{}ende att gud \"ar d\"od \"ar skr\"ackinjagande 
p\aa{}tagligt i virtuell verklighet.)

Kanske kommer de professionella konstn\"arerna att f\"orsvinna till 
f\"orm\aa{}n f\"or en uppsj\"o amat\"orer till f\"oljd av teknikens allm\"anna 
utbredning.

I tidig datorkonst, typ demon, trakterades datorn n\"armast som ett 
musikinstrument. P\aa{} samma s\"att som en gitarrist hittar dolda egenskaper 
hos sitt instrument n\"ar han m\"arker att man kan spela sk flageoletter, 
toner som uppst\aa{}r tack vare fysiska egenskaper hos str\"angen, hittade 
tidiga datorkonstn\"arer dolda m\"ojligheter i sina datorer. Det g\"allde i 
synnerhet C64 och Atari ST. Modern datorkonst handlar snarare om att 
begr\"ansa sig -- i virtuell verklighet kan man g\"ora \textit{allt}; det vita 
papperets fasa. Det \"ar l\"att att ta i f\"or mycket och bli fullkomligt 
obegriplig.

Som jag redan tidigare har sagt \"ar den digitala v\"arlden bara en spegelbild 
av den "{}verkliga"{}. Det enda som verkligen \"ar \textit{fr\"ammande} i 
telerymden \"ar den pl\"otsliga \textit{n\"arheten} till information och andra 
m\"anniskor, och den enorma kulturella och samh\"allsliga evolutionshastighet 
denna n\"arhet driver fram. Vi hatar den f\"or den skarpa nidbild av oss 
sj\"alva som den \aa{}terkastar likt en tivolispegel. M\"anniskans 
beteendem\"onster \"ar bara ack s\aa{} uppenbart inom ramarna f\"or en dator. 
Snart \"ar v\aa{}rt samh\"alle s\aa{} hopl\"ankat och komplext att det blir 
lika beroende av datorer som v\aa{}ra kroppar \"ar beroende av blodomloppet. 
Och det finns (tyv\"arr?) absolut ingen v\"ag tillbaka. Inte ens nu, idag, kan 
vi v\"anda om. Sista chansen vi hade att styra samh\"allet bort fr\aa{}n 
datoriseringen var n\aa{}gon g\aa{}ng p\aa{} 1950-talet. Det handlar inte om 
datorer eller inte -- det handlar om hur man anv\"ander datorer.

\medskip{}

\noindent{}De nya kommunikationskanalerna kommer djupt att f\"or\"andra 
\aa{}siktsbildningen. Mer ansvar kommer att ligga p\aa{} individen n\"ar det 
g\"aller att sortera information. Om ungdomar i Sverige pl\"otsligt b\"orjade 
visa ett stort intresse f\"or n\aa{}gon suspekt tidning skulle s\"akert 
m\aa{}nga reagera mycket starkt. Man skulle debattera tidningens \aa{}sikter 
offentligt.

Elektroniska publikationer har vi ingen som helst kontroll p\aa{}. Ingen vet 
upplagesiffran, hur m\aa{}nga kopior som har gjorts, och n\"ar man har l\"ast 
tidningen raderar man den fr\aa{}n datorns minne s\aa{} att ingenting finns 
kvar -- f\"orutom att man har f\aa{}tt nya id\'{e}er, tankar och \aa{}sikter. 
Det enda s\"attet att se vad en m\"anniska l\"aser i elektronisk v\"ag \"ar 
egentligen genom att st\"andigt bevaka henne. Ansvaret f\"or den kollektiva 
\aa{}siktsbildningen kommer helt eller delvis att flyttas \textit{fr\aa{}n} 
samh\"allet och de etablerade medierna till individen. Medierna kommer att 
f\aa{} sv\aa{}rt att bevaka vilka intressegrupper som uppst\aa{}r. Alla 
m\"anniskor kommer att bli tvungna att t\"anka sj\"alva, vare sig de vill det 
eller inte.

M\"ojligheterna att ha en \aa{}sikt utan att beh\"ova st\aa{} f\"or den \"ar 
p\aa{}fallande. Om politiska diskussioner till allt st\"orre del b\"orjar 
f\"oras elektroniskt via Internet och BBS:er blir det i princip 
\textit{om\"ojligt} att g\"ora personangrepp p\aa{} personer med avvikande 
\aa{}sikter eftersom varenda modernt konferenssystem inneh\aa{}ller 
m\"ojligheten att vara anonym (agera under en pseudonym), vilket m\aa{}nga 
ocks\aa{} anv\"ander sig av. Retoriken i samh\"allsdebatten kommer alldeles 
s\"akert att f\"or\"andras i enlighet med regel nr 3: \textit{Misstro 
auktoriteter}. I f\"orl\"angningen: misstro hela samh\"allshierarkin. Makt 
korrumperar \textit{alltid}; den fj\"arde statsmakten -- media -- \"ar inget 
undantag.

Historieskrivningen kommer inte att vara lika geografisk som tidigare. Man 
kommer inte att kunna s\"aga att \textit{"{}den id\'{e}n uppstod i Chicago, 
Amerika runt 1997"{}}. Kanske inte ens vilka personer som var inblandade. 
Id\'{e}er och samh\"allsperspektiv f\aa{}r global spridning p\aa{} nolltid. 
M\"ojligen knyter man som idag id\'{e}erna till en individ som st\aa{}tt i 
centrum, en arkitekt, en entrepren\"or.

\AA{}sikter, ideologier och innovationer av allehanda slag kommer att skapas i 
datan\"atverkens diskussionsgrupper, de \"oppna eller de slutna, de man 
f\aa{}r s\"oka sig till med ljus och lykta och ett uttalat m\aa{}l, och de 
kommer att skapas globalt och av m\"anniskor som har helt olika 
f\"oruts\"attningar. N\aa{}gra kommer att vara direkt\"orer, n\aa{}gra tjuvar, 
n\aa{}gra 70-\aa{}ringar och n\aa{}gra 14-\aa{}ringar. Huvudsaken \"ar att man 
kan tala f\"or sig. Ingen bryr sig om hur du ser ut, varifr\aa{}n du kommer 
eller hur du kl\"ar dig. Man kommer kanske att skilja p\aa{} id\'{e}er som 
uppst\aa{}tt i telerymd och de som inte gjort det. Debatter kommer att f\"oras 
mellan de som \"ar intresserade och sj\"alva s\"oker sig till diskussionen, 
och inte mellan proffstyckare. Distansen mellan debatt\"orer blir 
\textit{enbart} intellektuell.

Den samh\"allsliga sj\"alvcensuren, som inneb\"ar att tidningar som exempelvis 
f\"orespr\aa{}kar anv\"andningen av droger inte f\aa{}r presst\"od och 
konsekvent motarbetas, finns inte i n\"atverken. Ist\"allet ligger det p\aa{} 
individen att avg\"ora vad som \"ar r\"att och fel. Ist\"allet f\"or att 
g\"omma sig bakom en ansvarig utgivare m\aa{}ste man sj\"alv st\aa{} f\"or det 
man skriver. Den h\"ar tendensen har vi lagt m\"arke till i dagspressen d\"ar 
det snarare har blivit regel \"an undantag att signera artiklar. Hela 
v\"arlden kommer att bli som Flashback.

Att s\"atta en interaktiv terminal i h\"anderna p\aa{} en vanlig m\"anniska 
inneb\"ar avsev\"arda f\"or\"andingar. F\"orst \"ar det inte s\aa{} 
sp\"annande. Man uppt\"acker Internet i form av World Wide Web, vilket inte 
\"ar s\aa{} mycket mer engagerande \"an ett bibliotek eller ett TV-program. 
Det \"ar enkelriktad information till individen som man inte s\aa{} l\"att kan 
p\aa{}verka. Idag \"ar det de stora f\"oretagen och institutionerna som 
kontrollerar stora delar av World Wide Web, \"aven om det finns lysande 
undantag. Det \"ar inte helt f\"orv\aa{}nande att det lilla material som inte 
\"ar kommersiellt har framst\"allts av antingen myndigheter eller hackare.

Men sedan uppt\"acker man f\"orhoppningsvis Usenet, eller en maillista, d\"ar 
man kan \textit{diskutera} alla \"amnen mellan himmel och jord utan att bli 
matad med en f\"ardig l\"osning av experter. Man uppt\"acker kanske IRC d\"ar 
man kan diskutera med andra m\"anniskor i realtid, dvs man f\aa{}r svar 
omg\aa{}ende fr\aa{}n n\aa{}gon som kanske befinner sig p\aa{} en helt annan 
plats i v\"arlden. Och d\aa{} m\"arker man att man har m\aa{}nga j\"amlikar, 
ja att man rent av \"ar expert p\aa{} m\aa{}nga omr\aa{}den och att ens 
kunskaper \"ar v\"ardefulla. D\aa{} h\"ander det saker i stugorna. Svenskarna 
f\"orvandlas fr\aa{}n passiva konsumenter till interaktiva v\"arldsmedborgare, 
och det \"ar det som \"ar den verkliga digitala revolutionen. Om inga 
\textit{marknadskrafter} (l\"as: Telia, Microsoft etc) lyckas stoppa, 
kommersiallisera eller skyla \"over den dessf\"orinnan, g\"omma debatten under 
feta reklambanners och sj\"alvpromoterande portaler.

Det \"ar n\"amligen s\aa{}, att den h\"ar planeten vi bor p\aa{}, Rymdskeppet 
Jorden, b\"orjar bli s\aa{} internationaliserad att alla m\"anniskor ombord 
b\"orjar utveckla vissa gemensamma v\"arderingar. Det g\aa{}r knackigt och tar 
emot, men det p\aa{}g\aa{}r f\"or fullt. Informationsteknik, framf\"or allt 
tv\aa{}v\"aga s\aa{}dan, kommer att bli den absolut viktigaste l\"anken till 
ett samh\"alle som kan st\aa{} enat i Sverige och Australien s\aa{}v\"al som i 
Japan och p\aa{} Madagaskar. Detta fordrar kommunikationer bortom monopolen 
och frihet \aa{}t informationen. Jag \"ar \"overtygad om att vi kommer att 
hitta n\aa{}gon kompromiss.

\medskip{}

\noindent{}F\"or n\aa{}gra \aa{}r sedan var det m\aa{}nga politiker och 
science fiction f\"orfattare som varnade f\"or risken att informationsteknik 
skulle anv\"andas f\"or att kontrollera m\"anniskor \textit{\"overallt}. 
(Exempel som togs upp var \textbf{Ira Levins}\textit{ En Vacker Dag}, 
\textbf{Karin Boyes} \textit{Kallocain} eller \textbf{George Orwells} 
\textit{1984}.) Det \"ar detta som organisationer som EFF vill f\"orhindra 
till varje pris. Krypteringsprogrammet PGP har kommit till f\"or att 
f\"orhindra \textit{just s\aa{}dant}, och det b\"or ses som en samh\"allslig 
v\"alg\"arning att s\aa{} skett. Krypteringsexperten Zimmerman kanske rent av 
har f\"ortj\"anat Nobels fredspris f\"or sitt skydd f\"or den "{}sunda 
olydnaden"{}.

N\"ar jag var ung hade jag en dagbok med ett litet h\"angl\aa{}s p\aa{}. Det 
\"ar det f\"or \"ovrigt m\aa{}nga vuxna som har ocks\aa{}. Nu beh\"over jag 
inget h\"angl\aa{}s p\aa{} datorn, det r\"acker med kryptering. Det \"ar 
\"and\aa{} mycket s\"akrare \"an n\aa{}got h\"angl\aa{}s n\"ar det g\"aller 
att skydda information.

Problemet \"ar att t~ex brottsutredare mycket v\"al kan anse att dagb\"ocker 
b\"or tillh\"ora utredningsmaterialet. Det tycker inte jag. Mina tankar 
tillh\"or bara mig, och jag t\"anker inte l\"amna ut dem till n\aa{}gon. 
Viljan att l\"asa andras dagb\"ocker \"ar som jag ser det bara ett steg p\aa{} 
v\"agen mot att vilja l\"asa andras tankar. Dagb\"ocker \"ar en 
f\"orb\"attring av det egna minnet, en f\"orl\"angning av intellektet. Vart 
finns egentligen m\"anniskan? I kroppen eller i dagboken eller i b\aa{}da? En 
del dagboksskrivande m\"anniskor uppt\"acker detaljer i sitt f\"orflutna som 
deras hj\"arnor gl\"omt... \textit{"{}Mina handlingar sker i min kropp, men 
delar av mitt minne st\aa{}r i bokhyllan."{}} Jod\aa{}, visst \"ar vi 
informationsbehandlande individer alla g\aa{}nger. Och informationsteknik \"ar 
s\aa{} m\aa{}nga g\aa{}nger b\"attre p\aa{} att lagra och bearbeta information 
\"an n\aa{}gonsin ett bibliotek.

Vill du kunna skriva helt utan insikt fr\aa{}n maffia, myndigheter och familj 
s\aa{} b\"or du anv\"anda kryptering. M\"ojligheten att kunna 
uppr\"atth\aa{}lla en "{}brandv\"agg"{} mot auktoriteters insyn \"ar 
grundl\"aggande f\"or all demokrati. PGP l\"agger i ett svep m\"ansklighetens 
samlade matematiska vetenskap mellan dig och de \"overliggande makterna. 
Zimmermans krypto fungerar dessutom s\aa{} att du f\"orutom att skydda dina 
privata dokument \"aven kan uppr\"atta "{}avlyssningss\"akra"{} 
kommunikationskanaler. (Jag skulle kanske kalla dem 
\textit{avl\"asningss\"akra} eftersom det \"an s\aa{} l\"ange r\"or sig om 
elektronisk post.\footnote{En version f\"or telefoni \"ar under utveckling.} )

Krypteringen \"ar en realitet, och jag f\"oresl\aa{}r var och en som vill ha 
lite personlig frihet att anv\"anda sig av den. Jag skall inte sticka under 
stolen med att en v\"al till\"ampad kryptering inneb\"ar att det blir 
fullkomligt om\"ojligt att stoppa nazistisk propaganda, barnpornografi, 
v\aa{}ldsfilmer och att den till viss del kan skydda brottssyndikat. Jag \"ar 
sj\"alv mycket kluven till detta, men anser ytterst att det \"ar v\"art priset 
att skydda m\"anniskans privatliv fr\aa{}n kontroll\aa{}tg\"arder fr\aa{}n 
s\aa{}v\"al myndigheter som f\"oretag och andra organisationer. F\"or \"ovrigt 
finns det redan krypton ute i stugorna. Sj\"alv fick jag min kopia av PGP 
fr\aa{}n en CD-skiva som f\"oljde med tidningen Mikrodatorn och som finns 
p\aa{} varenda v\"alsorterat bibliotek. Ingen myndighet i v\"arlden har idag 
m\"ojlighet att med tillg\"anglig teknik dechiffrera information som 
krypterats med detta program. Prometheus har redan stulit elden fr\aa{}n 
gudarna, och ingen kan kalla den tillbaka.

Det \"ar med sp\"anning jag iakttar samh\"allets f\"or\"andring: krypteringen 
kan kanske slutgiltigt ta d\"od p\aa{} den \textit{Novalucol-politik} som det 
inneb\"ar att, t ex i fallet barnpornografi, bek\"ampa symptomen ist\"allet 
f\"or sjukdomen. F\"or alla m\aa{}ste v\"al erk\"anna att det inte \"ar porren 
\textit{i sig} som \"ar problemet, utan snarare att det finns en 
\textit{efterfr\aa{}gan.} Detta \"ar dessv\"are ett mera sv\aa{}rl\"ost 
problem...

Det skulle verkligen f\"orv\aa{}na mig om det inte n\"ar som helst d\"ok upp 
en ny f\"orbudsdebatt i v\aa{}ra pr\"aktiga svenska medier. En debatt av samma 
typs som f\"ordes 1980 och som orsakades av att Kulturarbetarnas 
socialdemokratiska f\"orening ville f\"orbjuda parabolantenner f\"or att 
f\"orhindra att svenska medborgare tittade p\aa{} ol\"ampliga TV-program. 
(Vilket i efterhand ter sig ganska absurt.) Givetvis -- angrip tekniken, det 
kan ju inte vara fel p\aa{} m\"anniskorna.

Debatten kommer sj\"alvklart att orsakas av n\aa{}got som uppr\"or det svenska 
folkhemmet: droger, pornografi, politiska- eller religi\"osa extremister. Allt 
detta finns idag tillg\"angligt p\aa{} Internet, mestadels i skriftlig form 
eller bilder. I morgon finns det d\"ar som ljud och r\"orlig film. I framtiden 
kanske ocks\aa{} i form av virtuell verklighet. Den Amerikanska kongressen har 
\textit{f\"ors\"okt} f\"orbjuda effektiva krypton, och EU har utf\"ardat 
direktiv i riktningar som pekar mot att man vill f\"orbjuda okn\"ackbar 
kryptering. Givetvis kommer det inte att bli n\aa{}got av med vare sig det ena 
eller det andra, i alla fall inget som kommer att respekteras mer \"an 
f\"orbud mot att t ex cykla i bredd. Den m\"anskliga naturen har en 
f\"orm\aa{}ga att s\"atta sig upp mot varje form av tankekontroll. (Eller 
skall vi kalla det informationskontroll?)

Om folk har n\aa{}got som helst vett i huvudet (vilket de har) kommer de 
ocks\aa{} att inse att det \"ar internationella problem vi har att g\"ora med. 
Det svenska folkhemmet \"ar i uppl\"osning och nu tr\"anger sig omv\"arldens 
problem p\aa{} fr\aa{}n alla h\aa{}ll. N\aa{}gonstans kommer vi kanske att 
inse behovet av \textit{\"annu mer} internationellt samarbete, och det \"ar 
sj\"alvklart lika sv\aa{}rt att h\aa{}lla internationella problem utanf\"or EU 
som att h\aa{}lla dem utanf\"or Sverige. Informationssamh\"allet str\"avar mot 
globalisering av egen kraft. Allt detta tack vare n\aa{}gra hackare som 
utvecklade ARPAnet som sedan blev Internet, och som sedan kn\"ot ihop hela 
v\"arlden p\aa{} gott och ont. F\"or\"andingarna har bara b\"orjat. Det \"ar 
utan tvekan det vackraste \textit{hack} som n\aa{}gonsin presterats. 
H\"ogskolehackarna hackade ned barri\"arerna mellan h\"ogskolorna, sedan 
mellan l\"anderna, mellan ekonomiska intressen -- ja, mellan 
\textit{m\"anniskor.} Kanske \"ar jag en smula \"overdramatisk, men ni 
f\"orst\aa{}r ju vad jag menar.

\medskip{}

\noindent{}Ravekultur och elektronisk popul\"armusik \"ar ingen dagsl\"anda -- 
vi kommer att f\aa{} mer och mer av den varan, vi kommer att f\aa{} fler 
genrer och utbilda proffessionella musiker som aldrig spelat annat \"an 
technomusik, \"aven p\aa{} statliga skolor. Gl\"adjen och vitaliteten i 
ravekulturens futuristiska shower ger mersmak och framtidstro. Med lite tur 
kommer ravekulturen att bli f\"or dagens ungdomar vad 60-talsrocken var f\"or 
fyrtiotaliserna; en symbol f\"or uppror, egen identitet och nyt\"ankande. Och 
till skillnad fr\aa{}n den dystopiska cyberpunken och m\aa{}nga andra moderna 
trender \"ar den \textit{glad} \textit{och optimistisk}, inte 
tillbakastr\"avande eller domedagsbetonad. Detsamma g\"aller andra 
elektroniska kulturformer, s\aa{}v\"al elektronisk film som multimedia och 
online-kultur.

\medskip{}

\noindent{}Den absolut st\"orsta demokratifaran i den nya teknologin finns i 
risken att inte \textit{alla} har tillg\aa{}ng till den. I USA har snart 
varenda v\"alb\"argad medelklassfamilj en dator, och kanske ocks\aa{} ett 
modem. I ghettona och industrif\"ororterna \"ar det en dr\"om. I Sverige, 
d\"ar klassklyftorna inte \"ar lika markanta som i staterna, finns det en 
uppenbar risk f\"or att klyftorna \textit{\"okar} om inte \textit{alla} har 
tillg\aa{}ng till tekniken. Annars kommer informationen bara att vara 
tillg\"anglig f\"or de som har r\aa{}d. Kom ih\aa{}g hackarregel nr 2: 
\textit{All information borde vara fri}. Internet och allm\"anna datorer 
p\aa{} alla bibliotek och skolor runt om i Sverige, \"aven l\aa{}gstadie- och 
folkh\"ogskolor, \"ar en sj\"alvklarhet. En egen dator till varje elev \"ar 
klart \"onskv\"art. Statliga subventioner p\aa{} datautrustning kan mycket 
v\"al diskuteras.

Jag \"ar fullt medveten om att jag h\"ar uttrycker politiska \aa{}sikter, och 
jag st\"aller mig i direkt opposition till de som anser att teknik, 
priviligierade jobb etc skall vara f\"orbeh\aa{}llet gr\"addan. Hackare som 
bara \"ar ute efter att gl\"ansa och skiter i alla andra \"ar inte heller de 
n\aa{}got jag ser upp till. Efter politisk och ekonomisk demokrati st\aa{}r vi 
nu inf\"or informationsdemokrati. Information \aa{}t folket, kanske. Det \"ar 
min f\"orhoppning att informationsteknologin skall f\aa{} l\"agga grunden 
f\"or ett \"an mer demokratiskt samh\"alle \"an vi har idag.

Man b\"or t\"anka sig f\"or innan man d\"omer en hackare. En hackare \"ar 
generellt en medelklassungdom som med hj\"alp av datateknik skaffat sig 
m\"ojligheter som bara de rikaste \"overklassbarn kan gotta sig i, och det 
genom att helt enkelt g\aa{} ut och ta f\"or sig. \"Ar det inte egentligen vad 
hela v\aa{}rt moderna klassamh\"alles spelregler g\aa{}r ut p\aa{} -- att 
vissa priviligierade skall kunna ta f\"or sig, medan de mindre priviligierade 
skall f\aa{} l\aa{}nga straff om de f\"ors\"oker sno \aa{}t sig av godsakerna?

Att rakt av p\aa{}st\aa{} att hackare, phreakare, virusmakare eller kn\"ackare 
skulle vara samh\"allets fiender \"ar skitsnack. Det \"ar bara fr\aa{}gan om 
att peka p\aa{} ytliga faktorer och \aa{}beropa auktoriteter. Att s\"aga att 
en phreakare som tar lite telefontid i en fiberkabel f\"or att snacka med sina 
kompisar i USA skulle vara tjuv f\"or att lagen s\"ager det, \"ar att lita 
100\% p\aa{} de som skrivit lagen. Det \"ar att reducera problemet till 
lagtext. En vansinnesf\"orenkling. Alla lagar \"ar st\"andigt i r\"orelse, det 
\"ar faktiskt s\aa{} det fungerar. Du \"ar en av de som \"ar skyldiga att 
\"andra p\aa{} lagen om du inser att den \"ar felaktig.

\"Ar inte hackarens brott egentligen det att han utmanar v\"arderingar och 
maktstrukturer som vill f\"ordela inflytande och tillg\aa{}ngar oj\"amlikt? 
Visserligen bara f\"or sin egen skull till att b\"orja med, men \"and\aa{}. 
Hackarens verkliga brott \"ar kanske att han/hon har "{}kn\"ackt"{} den 
\textit{m\"anskliga mjukvaran}, de sociala f\"orh\aa{}llningsregler som vi 
programmerats med sedan f\"odseln.

Och h\"ogskolehackarna -- utan dem skulle vi inte haft \textit{n\aa{}gonting} 
av den datateknik vi har idag. Alla nya id\'{e}er som varit n\aa{}got att 
komma med har producerats p\aa{} MIT, Stanford eller Berkeley, av ungdomar som 
jobbat begeistrat f\"or minimala l\"oner och under os\"akra 
anst\"allningsvillkor. Och de flesta av dessa har inte tj\"anat en krona i 
profit p\aa{} sina uppfinningar. Ist\"allet har IBM, Microsoft och alla de 
andra j\"attarna kammat hem den stora vinsten. Och det \"ar de inte alls 
f\"orbannade \"over! De tycker att tekniken -- informationen -- skall 
tillh\"ora alla. De hade aldrig n\aa{}gra kommersiella intressen. De tyckte 
det var \textit{roligt!}

P\aa{} flipperspelen hos den autonoma anarkist- och raveklubben 
\textbf{Wapiti} i Lund dyker texten OBEY AUTHORITY ironiskt upp i de kitschiga 
lysdiodsf\"onstren. M\"anniskan har tagit kontroll \"over maskinen.

\chapter{EN CYBERNETISK UTOPI}

I en extropikers ideologiska utopi kan man sk\"onja ett decentraliserat 
samh\"alle med perfekt teknik f\"or \aa{}tergivning av virtuell verklighet, 
d\"ar egentligen bara tekniken och kommunikationen, r\"attsmaskineriet samt 
produktionen av mat beh\"over regleras statligt. (Allt annat kan ju 
syntetiseras i den konstgjorda verkligheten.)

Vad individen \"agnar sig \aa{}t i sin konstgjorda verklighet -- en slags 
elektroniska sanndr\"ommar -- skall st\aa{} bortom all statlig kontroll. 
Perversioner och aggressioner kan levas ut utan fara f\"or andra m\"anniskor. 
D\"armed menar man att m\"anniskan skulle bli en mer harmonisk varelse med ett 
psyke befriat fr\aa{}n samh\"allets f\"ortryckande normer och hitta tillbaka 
till de \textit{verkliga} v\"arderingarna. (Vilka nu de kan vara.) Det handlar 
om att koppla bort individens medvetande fr\aa{}n det kollektiva medvetandet 
-- p\aa{} ont och gott.

I en s\aa{}dan cyberutopi har den verkliga verkligheten och naturen f\"orlorat 
sin betydelse, i och med att man kan uppleva en konstgjord som \"ar mycket 
b\"attre.

I en cyberutopi drivs m\"anniskorna av gruppgemenskapen att utforska 
v\"arlden. Sm\aa{} intressegrupper kan forska p\aa{} sitt omr\aa{}de och 
kommunicera \"over n\"atverken. Alla tr\aa{}kiga och monotona jobb utf\"ors av 
datorer och robotar. \textit{"{}M\"anniskan skall \"agna sig \aa{}t k\"arlek, 
vetenskap och konst"{}}, f\"or att citera en k\"and svensk 
rockgrupp.\footnote{Wilmer X}

I en cyberutopi kan man tr\"affa alla m\"anniskor i v\"arlden och fortfarande 
stanna hemma rent fysiskt. M\"anskligheten \"ar bara en knapptryckning 
fr\aa{}n dig.

Utopin har givetvis (som alla andra utopier) uppenbara brister, men s\aa{}dan 
\"ar den. (Sj\"alv tycker jag att den \"ar vederv\"ardig.) Till exempel kan 
man fr\aa{}ga sig om det \"ar r\"att att l\aa{}ta t ex pedofiler leva ut sina 
dr\"ommar i virtuell verklighet. Det uppst\aa{}r i ett s\aa{}dant samh\"alle 
helt nya politiska problem: \"ar det egentligen m\"anniskors handlingar vi 
vill lagstifta mot, eller \"ar det -- hemska tanke -- i sj\"alva verket deras 
\textit{tankar} vi vill f\"orbjuda?

Cyberpunkarna vill att du skall f\aa{} t\"anka och leva ut vad du vill utan 
att skada n\aa{}gon annan m\"anniska, och tekniken ger oss kanske 
m\"ojligheten till det, men vill vi verkligen att \textit{alla} ska f\aa{} 
leva ut sina fantasier, \textit{\"aven} om det inte skadar n\aa{}gon? Flera 
filosofer har p\aa{}visat vilken risk det inneb\"ar att leva i ett samh\"alle 
utan fasta normer. \"Ar f\"ortrycket av tanken n\"odv\"andigt f\"or att skydda 
m\"anniskan? Kan tekniken hj\"alpa oss att hitta de funktioner som binder 
samman v\aa{}ra enskilda medvetanden med det kollektiva genom att ge oss 
m\"ojligheten att "{}koppla ur"{}? Kan dagens f\"orvirrade m\"anniskor med 
hj\"alp av tekniken hitta sin plats i samh\"allet?

\medskip{}

\noindent{}M\"anniskor som \textit{tycker om} monotona arbeten, som tycker att 
intellektuellt arbete \"ar tr\aa{}kigt, eller som helst vill \"agna sig \aa{}t 
t ex jakt eller idrott, har ingen plats i ett alltmer cybernetiskt samh\"alle. 
\AA{}andra sidan -- om man har vuxit upp i ett s\aa{}dant samh\"alle -- vad 
\"ar det i s\aa{} fall som s\"ager att man v\"ardes\"atter s\aa{}dana 
trivialiteter? Mycket i v\aa{}rt samh\"alle av idag skulle tett sig 
om\"anskligt och vidrigt f\"or en 1700--talsm\"anniska.

\medskip{}

\noindent{}Och den artificiella intelligensen som m\aa{}ste finnas f\"or att 
skapa denna delvis konstgjorda v\"arld vi redan lever i -- har \textit{den} 
n\aa{}gra r\"attigheter? Har vi verkligen r\"att att anv\"anda artificiella 
intelligenser som slavar s\aa{} som vi idag genom sociala hierarkier l\aa{}ter 
andra arbeta f\"or oss? Maskinerna \"ar faktiskt redan idag en del av v\aa{}rt 
kollektiva medvetande i det jag kallar superindividerna -- maskinerna \"ar 
redan med och t\"anker. Det \"ar dessa nya etiska fr\aa{}gor som 
informations\aa{}ldern fokuserar och tvingar oss att ta st\"allning till.

Om informationsrevolutionen och cyberpunken skr\"ammer dig, m\aa{}ste jag 
tyv\"arr avsl\"oja att den inte \"ar s\aa{} l\"att att stoppa. Vad du kan 
g\"ora \"ar att l\"ara dig mer och hj\"alpa till att styra samh\"allets 
utveckling dit du vill ha den. \"Ar du passiv l\aa{}ter du alla andra 
best\"amma. B\"orja med att \textit{f\"orst\aa{}} s\aa{} du vet vad du 
kritiserar, f\"orst d\"arefter kan du p\aa{}verka. F\"orebr\aa{}elser och hot 
har mycket litet inflytande p\aa{} min generation. Om n\aa{}gon gn\"aller 
f\"or mycket byter vi bara kanal. (Zap!) Tro inte f\"or den skull att vi \"ar 
ointresserade av dina \aa{}sikter. Vi lyssnar -- om du vet vad du pratar om. 
Litteraturf\"orteckningen i slutet p\aa{} denna bok \"ar en bra b\"orjan f\"or 
den som vill veta mer.

N\aa{}got som radikalt skiljer informationsrevolutionen fr\aa{}n den 
industriella revolutionen \"ar att m\aa{}nga har varit f\"orberedda och haft 
tid att s\"atta sig in i hur tekniken fungerar. Samh\"allets utveckling 
\textit{ifr\aa{}gas\"atts} i breda lager och \"overl\"amnas inte \aa{}t 
politiker och stora f\"oretag. Folk i allm\"anhet och ungdomar i synnerhet 
ifr\aa{}gas\"atter. Hackare, cyberpunkare, ravare och andra ifr\aa{}gas\"atter 
mest -- man vill vara med och p\aa{}verka sin framtid och v\"agrar att passivt 
inordna sig i m\"onstret. De har optimism och framtidstro, och de springer 
framtiden till m\"otes. Denna ungdomsr\"orelse kallas ibland \textit{New 
Edge}. Dessa barn av informations\aa{}ldern ser inte bara hot, utan ocks\aa{} 
m\"ojligheter.

\medskip{}

\noindent{}Jag \"ar ingen domedagsprofet, och detta \"ar ingen svart bok. Klok 
som jag \"ar har jag sparat den allra viktigaste po\"angen med 
informationssamh\"allet till sist.

Det har varit mycket gn\"all p\aa{} senaste tiden. M\aa{}nga nutidsfilosofer 
har menat att m\"anniskan l\aa{}st in sig i en utvecklingsspiral d\"ar 
konsumtionen st\"andigt m\aa{}ste \"oka tills m\"anniskan inte kan konsumera 
mer. Detta \"ar f\"ormodligen sant. Visst kommer vi att konsumera mer. Vidare 
menar man att detta kommer att leda till milj\"of\"orst\"oring och global 
segregering som kommer att utpl\aa{}na hela m\"anskligheten. Detta \"ar 
d\"aremot f\"ormodligen inte sant.

Det \"ar inte sant d\"arf\"or att de som talar i dessa pessimistiska ordalag 
har varit of\"orm\"ogna att notera en mycket viktig detalj i sin samtid: 
informationssamh\"allets int\aa{}g. Mera exakt uttryckt \"ar det fel man har 
gjort, att f\"oruts\"atta att en st\"andigt \"okande konsumtion med 
n\"odv\"andighet \textit{m\aa{}ste} inneb\"ara ett \"okat f\"orbrukande av 
naturresurser. I informationssamh\"allet existerar inget s\aa{}dant samband. 
(Jag b\"or till\"agga att jag kanske \"ar en smula \"overoptimistisk 
betr\"affande sambanden mellan informationssamh\"alle och milj\"oh\"ansyn, 
milj\"oproblemen \textit{f\"orsvinner} inte, men den fortg\aa{}ende 
f\"orst\"oringen minskar.)

Samma dag som jag skriver detta har Microsofts nya operativsystem Windows 95 
lanserats med pompa och st\aa{}t p\aa{} Globen i Stockholm. Jag har tidigare i 
boken uttryckt min negativa inst\"allning till n\"amnda f\"oretag. \"And\aa{} 
\"ar det mycket gl\"adjande f\"or mig att se nationella nyhetsprogram 
rapportera om denna massiva marknadsf\"oring av en produkt som f\"or tio 
\aa{}r sedan \textit{ingen} skulle kunna \textit{f\"orest\"alla sig} att 
s\"alja via galor i Globen och TV-reklam. Det hade varit direkt 
\textit{skrattretande}. Windows 95 \"ar en mjukvara, en ren 
informationsprodukt. Du f\aa{}r i och f\"or sig ett g\"ang disketter och en 
bok n\"ar du k\"oper programmet, men det \"ar inte detta som \"ar sj\"alva 
produkten. Det g\aa{}r alldeles utm\"arkt att k\"opa Windows 95 utan b\aa{}de 
b\"ockerna och disketterna om man k\"oper en ny dator d\"ar programmet kan 
installeras p\aa{} datorns h\aa{}rddisk.

Man s\"aljer allts\aa{} en produkt som j\"amf\"ort med t ex en bil n\"astan 
inte kostat n\aa{}gra naturresurser alls att framst\"alla, trots att den de 
facto kostat tusentals timmar arbetstid att utveckla, och kommer att kosta 
\textit{miljardtals} timmar att konsumera. N\"ar jag s\"atter mig ned med min 
programvara h\"ar hemma, brottas med den, skapar med den och f\"ors\"oker 
f\aa{} den att lyda mig -- under den tiden \aa{}ker jag inte bil. Jag 
konsumerar inget annat heller utom m\"ojligen kaffe. Jag k\"akar inte chips, 
f\"or jag vill inte att datorn skall bli flottig. Jag k\"oper inte en massa 
meningsl\"osa prylar fr\aa{}n TV-shop som jag sedan m\aa{}ste kasta bort. Jag 
konsumerar \"over huvud taget inget annat \"an ren information. Inte ens en 
\textit{bok} \"ar mera milj\"ov\"anlig. Samma fenomen g\"aller i stora delar 
resten av informationssamh\"allet -- TV: elektroniskt \"overf\"ord produkt med 
l\aa{}ga anspr\aa{}k p\aa{} naturresurser, Multimedia: ocks\aa{} fr\"amst en 
ren informationsprodukt, Telefoni: en elektrisk signal fr\aa{}n ett st\"alle 
till ett annat. Med virtuell verklighet kan vi till och med konsumera allt vi 
\"ar vana vid, \aa{}ka fyrhjulig jeep i skogen och dessutom k\"ora rymdskepp, 
utan att slita n\"amnv\"art p\aa{} naturen. Det finns hopp. Det finns hopp 
s\aa{} inuta helvete, \"aven om det \"ar f\"orenat med helt nya faror.

Man kan se att m\aa{}nga av den nya tidens produkter fyller konstruerade 
behov. Det \"ar fr\aa{}gan om vi n\aa{}gonsin beh\"ovde ett operativsystem som 
Windows 95. F\"ormodligen inte. Om ett par \aa{}r beh\"over vi det dock. Detta 
\"ar egentligen inte s\aa{} intressant -- fler behov \"an vi anar \"ar i 
grunden konstruerade. Det \"ar liksom en f\"oruts\"attning f\"or en 
marknadsekonomi. Tanken svindlar en smula n\"ar man f\"orest\"aller sig 
s\"akerhetsf\"oretag som anst\"aller en stab hackare f\"or att f\"orse 
kunderna med s\"akerhetssystem, och samtidigt nattetid ser till att samma 
hackare \textit{"{}uppr\"atth\aa{}ller marknadsbilden"{}}. Eller virushackare 
som halva arbetstiden skapar verktyg f\"or att utpl\aa{}na virus, och andra 
halvan av arbetstiden skapar nya virus f\"or att skapa en marknad \aa{}t 
verktygen. \textit{Skulle inte du?} Jod\aa{}. Det skulle du. \"An sen? Hjulen 
snurrar p\aa{}, BNP \"okar, alla blir glada. P\aa{} samma vis har vi skapat 
ett beroende av brottsliga verksamheter, pappersexercis osv till f\"orbannelse 
i det h\"ar sammh\"allet. Det finns flera s\aa{}dana processer som bara 
ber\"attigar sig sj\"alva. Spelar det n\aa{}gon roll? Nej. Antagligen inte. 
Det beror p\aa{} om man tror att m\"anskligheten har ett "{}m\aa{}l"{} eller 
inte: om det finns n\aa{}got som vi \textit{b\"or} str\"ava mot. Men det \"ar 
filosofi.

Vi har g\aa{}tt fr\aa{}n materiell byteshandel med varor mot varor, till en 
ekonomi d\"ar vi byter varor mot pengar och pengar mot varor. Nu g\aa{}r vi 
till infonomi och byter information mot information utan materiella mellanled. 
Den fara som alltj\"amt lurar bakom kulisserna i v\aa{}rt system \"ar en 
l\"angtan efter makt, hos individer p\aa{} alla niv\aa{}er: f\"oretag, 
myndigheter och organisationer. Det \"ar makten \"over \textit{dig} man \"ar 
ute efter. Se till att du inte l\"amnar ifr\aa{}n dig din frihet utan att 
f\"orst veta vad du f\aa{}r ist\"allet.

Jag har kommit till den l\"att chockerande insikten att de mekanismer som jag 
tidigare urskiljde som \textit{superindivider}, allts\aa{} \"overordnade 
intelligenser, inte har n\aa{}got behov av att producera materiella produkter 
eller artifakter f\"or att kontrollera andra intelligenser. Ist\"allet kan de 
n\"oja sig med symboliska informationsutbyten, stycken av information som 
f\"ormedlas genom kablar. Varje s\aa{}dan superindivid k\"annetecknas av att 
den uppr\"attar interna informationsstycken, hemliga dokument, som f\"ormedlas 
inom individen utanf\"or allm\"anhetens och andra superindividers kontroll. 
Det \"ar d\"arf\"or f\"oretag, stater och andra organisationer \"ar s\aa{} 
livr\"adda f\"or att n\aa{}gon annan skall l\"asa deras hemligheter, oavsett 
om de \"ar v\"ardefulla eller ej. Med informationstekniken \"okar 
m\"ojligheten till s\aa{}dana hemliga strukturer hundrafalt, och 
informationutbytet, superindividens tankar, dess intelligens, \"okar snart 
till ljusets hastighet. Jag har ocks\aa{} uppt\"ackt att de 
informationsbehandlande maskinerna \"ar \textit{en del} av dessa 
superindivider, inte n\aa{}got bihang till m\"anniskan f\"or att underl\"atta 
hennes arbete. H\"ar n\aa{}gonstans m\aa{}ste du b\"orja t\"anka sj\"alv.

Om \textit{du} nu har l\"ast \textit{den h\"ar} boken p\aa{} en dator, utan 
att f\"orst trycka ut den p\aa{} papper, har du ocks\aa{} faktiskt konsumerat. 
Eller har du det? M\aa{}ste jag ta betalt f\"or boken innan det kan kallas 
konsumtion? Jag l\"amnar fr\aa{}gan \"oppen.

Jag har s\"akerligen inte tj\"anat ett \"ore p\aa{} att du har l\"ast den 
h\"ar boken, men jag har kanske utr\"attat n\aa{}got annat som inte kan 
v\"arderas i pengar -- kanske har jag l\"art dig att ifr\aa{}gas\"atta maktens 
mekanismer.

L\aa{}t mig avsluta med ett tidl\"ost citat fr\aa{}n en man som tillh\"orde 
sin generations spjutspets:

\textit{"{}Come mothers and fathers throughout the land \\
and don't criticize what ya can't understand \\
your sons and your daughters are beyond your command \\
your old road is rapidly ageing \\
please get out of the new one if ya can't lend your hand \\
for the times they are a-changin' "{}}

\textbf{Bob Dylan}, september 1963

Vi \"ar alla delaktiga i det oundvikliga.

Linus Walleij, Lund 1995-09-05 \\
Bin\"arskulpt\"or, ofarlig hobbyhackare.

Tack till: Biblioteken i Ljungby och Sval\"ov samt universitetsbiblioteken i 
Lund och Link\"oping, Microbus i Ljungby AB, Gunnar K\aa{}lb\"ack, Christian 
L\"uddeckens, Motley, Tranziie, Mikael J\"agerbrand, Ulf H\"arnhammar (Sunt 
pueri pueri, pueri puerilia tractant), Marie Fredriksson, Christer Sturmark, 
Hans Roos, Erica Larsson, Daniel Hellsson, Jucke, Chorus, Stellan Andersson, 
Anders Hellquist, Anders R Olsson, Jesper Jansson, David Malmborg, Daniel 
N\"aslund, Mikael Winterkvist, Per Jacobsson, Fredrik Sch\"on och alla 
medlemmar i hackargrupperna Triad och Fairlight utan vars hj\"alp detta inte 
hade varit m\"ojligt. Nu skall jag s\"atta mig ned och skriva f\"ardigt min 
cyberpunkroman. Kanske.

Om ni undrar varf\"or jag anv\"ander vissa suspekta svenska uttryck som 
\textit{hackare} och \textit{phreakare} ist\"allet f\"or \textit{hacker} och 
\textit{phreaker} eller pluralformer som \textit{diskjockeyer} s\aa{} beror 
det p\aa{} att jag \"ar r\"add om v\aa{}rt spr\aa{}k och dess s\"arart. I och 
f\"or sig \"ar jag ingen rabiat spr\aa{}kv\aa{}rdare, men det skadar inte att 
f\"ors\"oka. Jag har f\"ors\"okt \"overs\"atta citat och engelska uttryck 
s\aa{} l\aa{}ngt som m\"ojligt, eftersom jag inte vill att spr\aa{}ket p\aa{} 
n\aa{}got vis skall hindra n\aa{}gon fr\aa{}n att l\"asa den h\"ar boken.

F\"or \"ovrigt v\"agrar jag ber\"atta om citatet av Dylan ovan var menat som 
ironi eller allvar.

\section*{Litteratur}

Vetenskaplig litteratur tenderar att best\aa{} av till 70\% 
korsh\"anvisningar till andra verk och f\"orfattare, vilket g\"or det hela 
ganska sv\aa{}rl\"ast och tr\"aigt f\"or en oinitierad l\"asare. Detta \"ar 
ingen vetenskaplig text. M\"ojligen \"ar den popul\"arvetenskaplig. Huvuddelen 
av den h\"ar texten \"ar dessutom skriven rakt av, med utg\aa{}ngspunkt 
fr\aa{}n mina egna erfarenheter och kunskaper. F\"or den som vill l\"asa mer 
anger jag g\"arna n\aa{}gra b\"ocker, tidskrifter och dylikt som jag anv\"ant 
som faktabakgrund till den h\"ar boken.

\textbf{Barlow, John Perry} \\
\textit{Selling Wine Without Bottles}

En artikel publicerad i Wired om information och "{}intellektuell egendom"{}. 
S\aa{} initierad och genomt\"ankt att jag refererat till den som ett 
"{}paradigm"{}.

\textbf{Burroughs, William Seward \\
}\textit{Den Nakna Lunchen}

Burroughs genombrottsroman, dessv\"arre inte lika tydlig i sin 
samh\"allskritik som den efterf\"oljande \textit{Nova Express}. R\"aknas som 
en milstolpe inom den litter\"ara cut-up tekniken.

\textbf{Burroughs, William Seward} \\
\textit{Nova Express} \\
Bonniers, Stockholm 1968

R\"adde sig den som kan! Novamaffian har skickat ut agenter till jorden som 
med hj\"alp av bl~a spr\aa{}k, droger och sex f\"ors\"oker f\"orslava 
m\"anniskornas tankem\"onster. Som tur \"ar har Novapolisen skickat ut 
kontraagenter, bland dem Burroughs sj\"alv, f\"or att stoppa invasionen. I 
denna cut-up science fiction vidareutvecklar Burroughs id\'{e}erna fr\aa{}n 
\textit{Den Nakna Lunchen} till ett astronomiskt perspektiv. Genom att f\"orse 
l\"asaren med en v\"algjuten paranoia f\aa{}r han denne att ifr\aa{}gas\"atta 
verkligheten omkring sig. Man anar ocks\aa{} en slags ironisk humor 
n\aa{}gonstans i botten p\aa{} romanen.

\textbf{Cornwall, Hugo} \\
\textit{Datatheft \\
}Heinemann Professional Publishing Ltd, England 1987 \\
ISBN 0-7493-0217-8

En av de mest detaljerade b\"ocker som n\aa{}gonsin skrivits om 
datas\"akerhet. Cornwall tar h\"ar upp vanliga s\"akerhetsbrister i datorer 
och datas\"akerhet i ett allm\"ant och brett perspektiv. Hackare n\"amns bara 
p\aa{} n\aa{}gra f\aa{} sidor, och boken \"ar tung och ganska strikt 
vetenskaplig.

\textbf{Cornwall, Hugo \\
}\textit{Hacker's Handbook III}

Detta \"ar en handbok f\"or n\"atverkshackare. Ingen har blivit hackare genom 
att l\"asa den h\"ar boken, men den \"ar trots allt ganska intressant, och en 
given stors\"aljare bland folk som tycker att det h\"ar med n\"atverkshackare 
\"ar n\aa{}got av det tuffaste som finns (dvs "{}wannabes"{}). Titeln verkar 
ju lite "{}f\"orbjuden"{} ocks\aa{}. Men det \"ar en v\"alskriven bok som 
pekar p\aa{} de vanligaste s\"akerhetsh\aa{}len i vissa datasystem.

\textbf{Datormagazin} \\
\AA{}rg\aa{}ngarna 1986-94

\textbf{Dick, Philip K \\
}\textit{Androidens Dr\"ommar}

\textbf{Forrester, Tom \& Morrison, Perry \\
}\textit{Computer Ethics} \\
Basil Blackwell Ltd, England 1990 \\
ISBN 0-631-17242-4

En av de mest intressanta b\"ocker som har skrivits om datorer och 
datasamh\"allet. M\aa{}nga exempel \"ar dock anpassade f\"or engelska 
f\"orh\aa{}llanden och helt ointressanta f\"or svenska l\"asare. De rent 
etiska fr\aa{}gorna kring hackande, artificiell intelligens, dataregister osv, 
\"ar d\"aremot fascinerande v\"algjorda.

\textbf{Freese, Jan} och \textbf{Holmberg, Sten} \\
\textit{Dataos\"akerhet - praktisk handbok f\"or beslutsfattare} \\
Aff\"arsinformation, edition no 3, 1993

\textbf{Gibson, William \\
}\textit{Neuromancer \\
}Harper Collins Science Fiction \& Fantasy 1993 \\
ISBN 0-586-06645-4

Skall man l\"asa n\aa{}gon cyberpunkbok alls, s\aa{} skall man l\"asa den 
h\"ar. Boken \"ar en klassiker och finns ocks\aa{} \"oversatt till svenska. 
Den definierar det litter\"ara begreppet cyberpunk.

\textbf{Green, Jesper 69 \& Johansson, Sune \\
}\textit{Cyberworld \\
}Alfabeta Bokf\"orlag AB 1994 \\
ISBN 91-7712-389-1

Den h\"ar boken blev s\aa{}gad av m\aa{}nga tidningar n\"ar den kom. Till viss 
del f\"ortj\"anade den det, till viss del inte. Alla exempel i boken \"ar 
dragna utifr\aa{}n danska f\"orh\aa{}llanden vilket g\"or att man kan tycka 
att den ibland blir ointressant. D\"aremot \"ar cyberpunkf\"orfattaren Jesper 
69 Greens fantasteri och helprilliga, galopperande fantasier om framtiden 
n\aa{}got som man inte b\"or missa. Den danske n\"atverkshackaren Netrunner 
och kraftwerkmedlemmen Ralf H\"utter citeras livligt, vilket lyfter boken.

\textbf{Hafner, Katie \& Markoff, John \\
}\textit{Cyberpunk - Outlaws and Hackers on the Computer Frontier \\
}Corgi Books, England 1994 \\
ISBN 0-552-13963-7

Den h\"ar boken inneh\aa{}ller biografier \"over de mest k\"anda 
n\"atverkshackarna: Kevin Mitnick, Pengo och Robert Tappan Morris. Den \"ar 
skriven p\aa{} typiskt amerikanskt man\'{e}r med mycket ovidkommande detaljer 
och har den f\"ordelen att den \"ar relativt l\"attl\"ast. Man f\aa{}r en god 
inblick i en hackares liv och s\"att att t\"anka.

\textbf{Harry, M} \\
\textit{The Computer Underground} \\
Loompanics Unlimited, Port Townsend 1985 \\
ISBN 0-915179-31-8

En av de f\"orsta b\"ocker som skrevs om den underjordiska datorkulturen. 
Loompanics \"ar f\"or \"ovrigt ett s\aa{}dant d\"ar f\"orlag som ger ut lite 
allt m\"ojligt och inte censurerar b\"ocker f\"or att inneh\aa{}llet \"ar 
politiskt inkorrekt. Bland annat har man en stor upps\"attning av Timothy 
Learys b\"ocker.

\textbf{Hofstadter, Douglas R: \\
}\textit{G\"odel, Escher, Bach - ett Evigt Gyllene Band \\
}Brombergs Bokf\"orlag AB, Stockholm 1985 \\
ISBN 91-7608-331-4

Od\"odlig klassiker och kultbok bland alla som studerar datavetenskap. En 
tjock och sv\aa{}r bok som f\"orklarar varf\"or matematik \"ar roligt, och 
varf\"or intelligensens innersta v\"asen kan f\aa{}ngas i en maskin. Och till 
r\aa{}ga p\aa{} allt \"ar den skriven med en god portion distans och humor, 
med enkla och l\"attbegripliga exempel. De som nyss har l\"ast den h\"ar boken 
brukar tala n\"astan religi\"ost f\"or den.

\textbf{Illegal} (redakt\"or: \textbf{Jeff Smart})\textbf{\\
 }\#22 - \#37 \\
Tyskland 1987-1989

F\"ormodligen det enda europeiska kn\"ackarfanzine som n\aa{}gonsin varit av 
betydelse. Det var fr\aa{}n det h\"ar fanzinet som kn\"ackarkulturen spred sig 
\"over Europa, fr\"amst Tyskland, och ut \"over resten av v\"arlden, och 
kanske till viss del f\"or f\"orsta g\aa{}ngen definierade begreppet 
"{}elit"{} bland europeiska hemdatorentusiaster.

\textbf{In Medias Res} (redakt\"or: \textbf{Zike}) \\
\#1 \\
Eskilstuna 1992

Ett s\aa{}dant d\"ar litet f\"orbluffande v\"algjort och genomarbetat fanzine 
som m\aa{}nga refererar till men som inte tillverkats i s\"arskilt m\aa{}nga 
exemplar. Och inte finns det p\aa{} riksarkivet heller. Men det finns hemma 
hos mig...

\textbf{Kuhn, Thomas S} \\
\textit{The Structure of Scientific Revolutions} \\
Phoenix Books, Amerika 1962

\textbf{Kurzweil, Raymond \\
}\textit{The Age of Intelligent Machines}

Detta \"ar en antologi av tankar kring artificiell intelligens. Om du vill 
l\"ara dig vad artificiell intelligens \"ar f\"or n\aa{}got, dryfta 
samh\"allsliga och filosofiska problem, s\aa{} skall du l\"asa den h\"ar 
boken. Vill du veta hur artificiell intelligens fungerar, l\"as ist\"allet 
\textit{G\"odel, Escher, Bach - ett evigt gyllene band} av \textbf{Douglas 
Hofstader} (se ovan). Hofstadter och \textbf{Sherry Turkle} medverkar f\"or 
\"ovrigt som g\"astskribenter i denna bok.

\textbf{Landreth, Bill \\
}\textit{Datorernas H\"axm\"astare \\
}Liber f\"orlag, Kristiansstad 1985 \\
ISBN 91-38-61625-4

P\aa{} engelska heter den h\"ar boken \textit{Out of the Inner Circle} och 
r\"aknas som en klassiker bland n\"atverkshackare. Den \"ar skriven av en 
avhoppare fr\aa{}n hackargruppen \textit{the Inner Circle}, och \"ar ganska 
hyfsad. Det verkar inte vara m\aa{}nga som har l\"ast den p\aa{} svenska, och 
upplagan var inte heller s\"arskilt stor. 1985 var det inte s\aa{} m\aa{}nga 
som var intresserade av hackare. Boken m\aa{}ste s\"agas ha tappat lite av sin 
aktualitet.

\textbf{Larsson, Sara} \\
\textit{Techno - musiken, dansen och scenen} \\
Tiden / Rab\'{e}nf\"orlagen, Stockholm 1997 \\
ISBN 91-88876-24-1

\textbf{Leary, Timothy} \\
\textit{Flashbacks - A Personal and Cultural History of an Era} \\
Tarcher / Putnam Books, New York 1990 \\
ISBN 0-87477-497-7

Ber\"attar stora delar av 60-talets hippiehistoria som senare bespottats och 
m\"orklagts. Leary var ganska tillfreds med livet och samh\"allet n\"ar han 
skrev denna sj\"alvbiografi, och man f\aa{}r intrycket av att han \"ar en 
obotlig optimist. Han \"ar bevandrad i konsterna och bel\"ast... Uppenbarligen 
en livsfarlig fiende f\"or sina motst\aa{}ndare. Leary dog 1996 och cyniskt 
nog \"ar de LSD-experiment vid Harvard som inledde hans antikarri\"ar numera 
\aa{}terupptagna.

\textbf{Levy, Steven \\
}\textit{Hackers - Heroes of the Computer Revolution \\
}Penguin books, England 1994 (originaltryck 1984) \\
ISBN 0-14-023269-9

Det h\"ar \"ar den b\"asta bok som n\aa{}gonsin skrivits om hackare. Fick jag 
v\"alja en bok som skulle \"overs\"attas till svenska, skulle jag v\"alja den 
h\"ar. Den behandlar de f\"orsta hackarna p\aa{} MIT p\aa{} 60-talet, 
hemdatorkonstrukt\"orerna kring Altair och spelprogrammerarna kring 
f\"oretaget Sierra On-Line. De tv\aa{} f\"orsta delarna av boken \"ar de mest 
intressanta. L\"as den, om du kan engelska.

\textbf{Ledell, G\"oran} (red) \\
\textit{Dataolyckor -- Har det verkligen h\"ant n\aa{}gon g\aa{}ng?} \\
INFOSEC, Lund 1992 \\
ISBN 91-86656-51-1

\textbf{Linzmayer, Owen W} \\
\textit{Apple Confidential} \\
No Starch Press, San Francisco, Kalifornien 1999 \\
ISBN 1-886411-28-X

Bok om Apple och alla turerna kring f\"oretaget.

\textbf{L\"o\"ow, Hel\'{e}ne} \\
\textit{Nazismen i Sverige 1980-1997} \\
Ordfront f\"orlag, Stockholm 1998 \\
ISBN 91-7324-595-X

Standardverk r\"orande nynazismen i Sverige under den aktuella perioden.

\textbf{Nedmark, Cia} och \textbf{H\"allqvist, Anna} \\
\textit{Databrott} \\
Institutionen f\"or informativ vid Lunds Universitet \\
Kandidatuppsats januari 1999

En riktigt hyfsad kandidatuppsats som tar upp flera av de hacktekniker som 
anv\"ants under senare delen av 90--talet. F\"or den som vill f\"orst\aa{} 
\"annu mer av tekniken bakom hackning som den ser ut 1999 \"ar detta en bra 
plats att b\"orja p\aa{}.

\textbf{Nietzsche, Friedrich} \\
\textit{S\aa{}lunda Talade Zarathustra} \\
Carlsson Bokf\"orlag, Malm\"o 1989 \\
ISBN 91-7798-244-4

Det kr\"aver ett visst mod att l\"asa Nietzsche. F\"orv\"antar man sig att 
finna ett fascistiskt manifest l\"ar man dock l\"asa f\"org\"aves. Den som 
inte klarar av att ta \aa{}t sig Nietzsches tankar kommer bara att tycka att 
boken \"ar "{}konstig"{} och f\"orst\aa{}r s\"akert inte alls vad Zarathustra 
talar om. Zarathustra var som sagt en persisk filosof, och i boken 
\aa{}terupplivar Nietzsche denna historiska person f\"or att "{}revidera"{} de 
tidigare l\"arorna om ont och gott.

\textbf{Nissen, J\"orgen} \\
\textit{Pojkarna Vid Datorn} \\
Link\"opings universitet 1993 \\
ISBN 91-7139-128-2

\textbf{Olsson, Anders R} \\
\textit{Spelrum} \\
Uddevalla 1985 \\
ISBN 91-7684-083-2

Od\"odlig klassiker bland kritiker av det svenska samh\"allssystemet, 
speciellt med betoning p\aa{} data. Anders R Olsson \"ar f\"ore detta 
TT-journalist och har arbetat mycket f\"or f\"oreningen f\"or gr\"avande 
journalister.

\textbf{Olsson, Anders R} \\
\textit{Yttrandefrihet och Tryckfrihet} \\
Svenska Journalistf\"orbundet, Falun 1992 \\
ISBN 91-550-3884-0

\textbf{PC Hemma} \\
\#5 1997

Sid 22-44 om Demon Phreaker, en artikel av Gustaf Cederlund. Delar av 
artikeltexten verkar parafraserad fr\aa{}n en tidigare utg\aa{}va av denna bok 
:-)

\textbf{Petiska, Eduard \\
}\textit{Golem \\
}Martin publishing house, 1991 \\
ISBN 80-900129-2-2

Detta \"ar myten om den Golem som rabbi L\"ow skapade f\"or att beskydda det 
judiska ghettot i Prag. Jag l\"aste den som en del i f\"orstudierna till 
avsnittet om artificiell intelligens, och har inte speciellt mycket med 
informationssamh\"allet att g\"ora.

\textbf{Pondsmith, Mike} (red) \\
\textit{Cyberpunk - The Roleplaying Game of the Dark Future} \\
(Version 2.0.2.0) \\
R. Talsorian Games Incorporated, Kalifornien 1993 \\
ISBN 0-937-279-13-7

\"Ar du inte van vid att l\"asa rollspel kommer den h\"ar boken antagligen att 
f\"orvirra dig. Rollspelsb\"ocker inneh\aa{}ller lite eller inget 
sk\"onlitter\"art material. P\aa{} ytan ser det ut som ett lexikon med 
m\"angder av fakta - skillnaden \"ar att allting \"ar p\aa{}hittat. En 
rollspelsbok inneh\aa{}ller beskrivningar av organisationer, personer, 
apparater, vapen och allt mellan himmel och jord som st\"od f\"or spelarens 
fantasi. N\"ar man har l\"ast boken \"ar det meningen att man skall s\"atta 
sig i ett g\"ang och hitta p\aa{} historien tillsammans med boken som 
referensram f\"or v\"arldens inneh\aa{}ll. Resultatet blir till ett mellanting 
av f\"orfattande, teater och br\"adspel.

\textbf{Rubin, Jerry \\
}\textit{Snacka Inte Bara \\
}Pan/Nordstedts, Stockholm 1971 \\
ISBN 91-701-611

S\aa{} h\"ar blir du en yippie. En grovt sociopatisk bok av en av ledarna 
f\"or den amerikanska yippier\"orelsen. P\aa{} f\"ors\"attsbladet st\aa{}r det 
\textit{"{}l\"as denna bok p\aa{}t\"and"{}} och s\aa{} mycket b\"attre blir 
det inte. Har man lite morbid smak kan man tolka den som humor. Annars tycker 
man v\"al mest att den \"ar hemsk. Finns p\aa{} flera svenska bibliotek (!).

\textbf{Schade, Christian och Steiniche, Morten \\
}\textit{Virtual Reality - En bok om den konstgjorda v\"arlden \\
}Alfabeta bokf\"orlag AB, Falun 1994 \\
ISBN 91-7712-390-5

Den enda vettiga bok om Virtuell Verklighet som getts ut p\aa{} svenska n\"ar 
detta skrivs. Behandlar s\aa{}v\"al teknikaliteter som samh\"allsaspekter 
p\aa{} fenomenet.

\textbf{Shea, Robert och Wilson, Robert Anton} \\
\textit{Illuminatus!} \\
Best\aa{}r av tre romaner: \textit{The Eye in the Pyramid, The Golden Apple} 
och\textit{ Leviathan}. \\
Dell Publishing, New York 1988 (1975) \\
ISBN 0-440-53981-1

Denna bok n\"amns p\aa{} ett flertal st\"allen i min text, bland annat 
r\"orande hackaren Karl Koch och technobandet KLF. Den rekommenderas ocks\aa{} 
som l\"amplig l\"asning f\"or hackare i slutet p\aa{} \textit{the Jargon File} 
(se nedan). Det \"ar konspirationsteoretiskta romaner om oss och v\aa{}rt 
samh\"alle, framf\"or allt inspirerade av William S Burroughs och Timothy 
Leary. Detta \"ar kultb\"ocker i s\aa{}v\"al USA och Kanada som England, och 
det finns ingen som helst vettig anledning till att de inte \"oversatts till 
svenska. Jo, en f\"orresten: de \"ar skriande politiskt inkorrekta. 
Ber\"attartekniken i den h\"ar romanen har bland annat anammats av 
\textbf{Douglas Adams}.

\textbf{Sj\"ogren, Olle \\
}\textit{Inte Riktigt Lagom? - Om "{}extremv\aa{}ld"{} och filmcensur}

Detta \"ar ett enda l\aa{}ngt angrepp p\aa{} statens biografn\"amnd. Sj\"ogren 
\"ar mycket kritisk till den m\"anniskosyn censuren inneb\"ar och angriper 
censuren om och om igen. Man f\aa{}r anta att han vet vad skriver om eftersom 
han sj\"alv jobbat p\aa{} filmcensuren i s\aa{}d\"ar 10 \aa{}r. Han ber\"attar 
ocks\aa{} om de filmbytare som f\"oddes ur diskettbytarkulturen. 
\textbf{Anders Wallin} borde l\"asa den h\"ar boken.

\textbf{Solarz, Artur \\
}\textit{ADB och Brott \\
}Liber allm\"anna f\"orlaget, Stockholm 1987 \\
ISBN 91-38-90802-6

En knastertorr bok om databrott och databrottslingar. Solarz jobbar p\aa{} 
brottsf\"orebyggande r\aa{}det och vet s\aa{} mycket om databrott och brott i 
allm\"anhet att han begriper att hackare knappast \"ar det v\"arsta hotet mot 
informationssamh\"allet.

\textbf{Sterling, Bruce \\
}\textit{The Hacker Crackdown \\
}Bantam Books, USA 1992 \\
ISBN 0-553-08058-1

En bok om hackare skriven av en fullst\"andig "{}outsider"{}. Bruce Sterling 
skriver annars cyberpunkb\"ocker. Boken kan h\"amtas alldeles gratis som 
textfil p\aa{} Internet via EFF. De mest sp\"annande och nyskapande \"ar 
kapitlen om den del av den amerikanska polisen som kallas Secret Service, och 
hur de arbetar f\"or att bek\"ampa phreakare och hackare, och historien om hur 
EFF blev till.

\textbf{Stoll, Clifford \\
}\textit{En Hacker i Systemet \\
}Svenska Dagbladets F\"orlag AB, Uddevalla 1991 \\
ISBN 91-7738-270-6

En omtalad bok d\"ar Stoll med inlevelse ber\"attar hur han sp\aa{}rade den 
hackare (Mattias Hess) som tog sig in i hans datasystem och anv\"ande det som 
spr\aa{}ngbr\"ada f\"or att snoka efter milit\"ara hemligheter \aa{}t 
warzava-pakten (ryssarna, r\"odingarna eller vad du nu vill kalla dem).

\textbf{Televerket} \\
\textit{S\"akra Telef\"orbindelser?} \\
Televerket, Stockholm 1987 (rapp 89/205)

\textbf{TT Sundsvall} \\
Telegram 1999-04-12 av Rolf Lunneborg

Om viruset Melissa.

\textbf{Turkle, Sherry \\
}\textit{Ditt Andra Jag - Datorn och det m\"anskliga psyket} \\
Bokf\"orlaget Prisma, Stockholm 1987 \\
ISBN 91-518-2053-6

Sherry behandlar sociologiska och psykologiska aspekter p\aa{} samspelet 
mellan m\"anniskor och datorer. Hon intervjuar barn och hackare s\aa{}v\"al 
som dataforskare och drar slutsater om datasamh\"allet fr\aa{}n sociologisk 
utg\aa{}ngspunkt. Mot slutet av boken kommer hon \"aven in p\aa{} artificiell 
intelligens.

\textbf{Wallin, Anders \\
}\textit{Kriminella Teknikzonen - Straffr\"attsligt perspektiv p\aa{} brott 
och hacking i globala datan\"at} \\
Institutet f\"or r\"attsinformatik IRI-rapport 1994:2 \\
ISSN 0281-1286

Mitt favorithatobjekt. Sk\"amt \aa{}sido: Wallin presenterar en mycket bildad 
syn p\aa{} vad hackande inneb\"ar f\"or r\"attsamh\"allet med utg\aa{}ngspunkt 
fr\aa{}n sina juridiska erfarenheter. Man skall dock h\aa{}lla i sinnet att 
\aa{}klagare och poliser m\aa{}ste ha den d\"ar k\"anslan av att det \"ar 
\textit{vi mot dom} f\"or att kunna motivera sitt arbete och f\aa{} upp 
k\"amparandan i f\"orsvaret av den svenska lagen. Den k\"anslan f\aa{}r de 
genom att l\"asa den h\"ar boken. L\"as den! Om jag ser det som min uppgift 
att presentera hackarnas id\'{e}er s\aa{} \"ar det Wallins uppgift att 
f\"ord\"oma dem. Vi spelar alla v\aa{}ra roller i det h\"ar samh\"allet. 
(Cynism.)

\textbf{Winterkvist, Mikael} \\
\textit{Datavirus, Hackers och Trojaner} \\
Computer Security Center 1995

Efter att jag bad om det skickade Mikael en kopia till universitetsbiblioteket 
i Lund. Det \"ar ett mycket tunt h\"afte, men det inneh\aa{}ller faktiskt de 
mest substansiella upplysningar om virus som n\aa{}gonsin publicerats i 
Sverige. Vill ni ha tag i en expert p\aa{} datavirus som verkligen kan sin sak 
s\aa{} skall ni g\aa{} till Mikael och hans Computer Security Center i 
Skellefte\aa{}. Det var uppgifterna om svenska virushackare i det h\"ar lilla 
h\"aftet, som skaffades fram genom ett slags "{}walrafferi"{} p\aa{} svenska 
underjordiska BBS:er, som irriterade en del underjordiska hackare och fick SHA 
att publicera en del f\"ort\"ackta hot mot Mikael.

\textbf{Wranghult, Hans} (ordf\"orande) \\
\textit{Polisens \AA{}tg\"arder mot Datakriminalitet} \\
Rikspolisstyrelsens rapport 1984:5

\textbf{Wranghult, Hans} \\
\textit{Datakriminalitet - Hackers, Insiders och Datorst\"odd Brottslighet} \\
Rikspolisstyrelsens rapport 1988:5

De h\"ar tv\aa{} rapporterna beskriver polisens syn p\aa{} databrott i 
allm\"anhet. Den senare behandlar hackare. Det \"ar \"overlag ganska 
onyanserat, auktorit\"art och f\"ord\"omande. Precis som poliser skall vara.

\textbf{Yourgrau, Palle} \\
\textit{The Disappearance of Time - Kurt G\"odel and the Idealistic Tradition 
in Philosophy} \\
Cambridge university press 1991 \\
ISBN 0-521-41012-6

\section*{Elektroniska dokument och tidningar}

\textbf{40hex} \\
\# 1-12 \\
Phalcon / SKISM

Ganska v\"alskriven tidning som behandlar det mesta som r\"or 
virustillverkning och viruskultur.

\textbf{Aronsson, Lars} \\
\textit{Svensk Datorjargong} \\
Senast reviderad 1993-02-21

Svensk motsvarighet till \textit{The Jargon File} (se nedan), sammanst\"alld 
av Lars Aronsson f\"or Projekt Runeberg. Saknar dessv\"arre svensk 
subkulturell hemdatorjargong. (Jag skall skicka en lista till Lars s\aa{} fort 
jag hinner.)

\textbf{Axelsson, Jan} \\
\textit{Flashback News Agency \#1-120} \\
(\#1-100 utgivna i tryckt form i samlingsvolym)

Jag var en av de f\"orsta 19 prenumeranterna p\aa{} Flashback News Agency. Nu 
\"ar det n\"armare 50.000. Se bland annat \#97 f\"or information om Telias 
l\"osenordssystem. Det \"ar alltid roligt att l\"asa gamla nummer av denna 
helt unika tidning.

\textbf{Bausson, Stephane} \\
\textit{What You Need to Know About Electronic Telecards} \\
V1.12 Senast reviderad 1995-05-18

Beskriver hur Telias telefonkort fungerar. Oerh\"ort pinsamt med tanke p\aa{} 
att Telia trodde att dessa uppgifter var hemliga n\"ar jag ringde och 
fr\aa{}gade dem. Det \"ar de inte alls.

\textbf{Brent, Doug} \\
\textit{Oral knowledge, Typographic knowledge, Electronic knowledge: 
Speculations on the history of ownership} \\
(Artikel i EJournal \#3 Vol 1, ISSN 1054-1055)

Detta \"ar en mycket viktig artikel som jag hade som utg\aa{}ngspunkt f\"or 
stycket \textit{cybernetiskt samh\"alle kontra copyright}, Brent \"ar verksam 
vid universitetet i Calgary och visar med \"onskv\"ard tydlighet varf\"or det 
blir sv\aa{}rare att \"aga information i ett informationssamh\"alle.

\textbf{Drummond, Bill \& Cauty, Jimmy} \\
\textit{The Manual - How to Have a Number One the Easy Way} \\
KLF Communications 1988

Om ni undrade: det fungerar. Allt som st\aa{}r i den h\"ar boken \"ar 
fullkomligt sant. Bland de som provat herrarna Drummond och Cautys recept 
f\"or hitsinglar finns exempelvis den \"osterrikiska gruppen Edelweis plus 
n\aa{}got hundratal andra artister som inte v\aa{}gar erk\"anna att de bara 
gjort som det st\aa{}r i boken. \"Aven svenska talanger som Denniz Pop eller 
Pat Reiniz har, medvetet eller omedvetet, lyckats f\"olja instruktionerna till 
punkt och pricka. Om ni vill veta dur de g\"or, l\"as boken. Det fordras dock 
en viss distans f\"or att kunna ta \aa{}t sig inneh\aa{}llet - texten \"ar 
mycket cynisk och en nagel i \"ogat p\aa{} hela popindustrin. Exemplar av den 
h\"ar boken, och piratkopior av densamma, sprids under mycket hysh-hysh bland 
musikv\"arldens amat\"orer. On\"odigt egentligen, eftersom n\aa{}gon 
"{}befriat"{} texten och lagt upp den p\aa{} Internet. KLF sj\"alva bryr sig 
gissningsvis inte en sekund om detta.

\textbf{Gunzenbomz Pyro-Technologies / Chaos Industries} \\
\textit{The Terrorists Handbook}

F\"ormodligen ursprungligen en eller flera tryckta b\"ocker. Just den h\"ar 
textfilen skapade ett herrans rabalder i pressen n\"ar ett par 
femton\aa{}ringar h\"amtade den fr\aa{}n en BBS och visade den f\"or 
Expressen. Synd att Expressen inte recenscerade boken, f\"or den har faktiskt 
ett slags humorv\"arde. Jag kan inte avg\"ora hur pass anv\"andbara eller 
farliga beskrivningarna i boken \"ar, men det \"ar uppenbart att man m\aa{}ste 
vara lite l\"att galen f\"or att anv\"anda sig av bombrecepten. Och det \"ar 
ju det som \"ar problemet: m\aa{}nga f\"or\"aldrar tror uppenbarligen att 
deras 15-\aa{}riga s\"oner \"ar fullst\"andigt galna.

\textbf{IDG Online / Computer Sweden} \\
Artiklar 1999-03-30 kl 04:33, 1999-03-30 kl 08:43, 1999-04-01 kl 13:04, 
1999-04-05 kl 07:00, 1999-04-06 kl 11:33, 1999-04-12 kl 14:03, 1999-04-15 kl 
15:03

Om viruset Melissa.

\textbf{Jammer, the \& Jack the Ripper} (pseud.) \\
\textit{The Official Phreaker's Manual V1.1} \\
Senast reviderad 1987

Beskriver det mesta av tekniken och historien bakom phreakandet. 
Inneh\aa{}ller bland annat de artiklar Ron Rosenbaum skrev om phreakarna John 
Draper (Capatain Crunch) och Joe Engrassia i tidningen Esquire 1971.

\textbf{Raymond, Eric S} \\
\textit{The Jargon File 3.2.0} \\
Senast reviderad 1995-03-21

Detta \"ar detsamma som boken \textit{The Hacker's Dictionary}, fast gratis 
och i elektronisk form. Tyv\"arr f\"ormedlar den h\"ar texten en n\aa{}got 
neds\"attande syn p\aa{} alla hackare som inte \"ar "{}riktiga"{} hackare, dvs 
den intellektuella eliten som samlas p\aa{} h\"ogskolor som MIT. Denna fil 
uppdateras med j\"amna mellanrum och f\"ors\"oker \"aven sammanfatta 
hackarkultur internationellt, vilket den kanske inte lyckas s\aa{} bra med. 
Inneh\aa{}llet \"ar n\"amligen kraftigt vinklat efter amerikanska 
f\"oreteelser.

\textbf{Reid, Elizabeth \\
}\textit{Cultural Forms in Text-Based Realities} \\
Cultural studies program department of english university of melbourne january 
1994

\textbf{Brotherhood of Warez} \\
\# 1-4

En av de roligaste phreaktidningar som finns utges av gruppen Brotherhood of 
Wares (BoW). En konstant mix av humor och allvar d\"ar det ofta inte g\aa{}r 
att skilja p\aa{} verkliga p\aa{}st\aa{}enden och ironiska l\"ogner, skriven 
av uttr\aa{}kade pirater. Uppskattar man generation X-humor s\aa{} gillar man 
nog BoW. Gruppens ledare U4EA d\"omdes till f\"angelse efter att ha retat 
gallfeber p\aa{} tidningen Gray Areas. (Tror jag - om inte det ocks\aa{} var 
ironi.)

\textbf{Phrack} \\
\textit{\# 1-48}

\"Ok\"and hackar/phrekar-tidning som bland annat spelar stor roll i Bruce 
Stelings \textit{The Hacker Crackdown} (se ovan). F\"ormedlar s\aa{}v\"al 
f\"ornuftiga som riktigt sjuka \aa{}sikter om v\"arlden och telefonerandet. 
Har haft en rad redakt\"orer genom \aa{}ren. Speciellt viktigt \"ar att l\"asa 
artikeln \textit{The Conscience of a Hacker} i \#7. Jag har sj\"alv 
f\"orfattat en artikel om svenska hackare i \#48 av denna tidskrift.

\textbf{Skyhigh} \\
\# 17 \\
Camelot Productions 1995

En intressant artikel av \textbf{The Mistress} / Angry ang\aa{}ende kvinnor 
och hemdatorhackare.

\textbf{Surfpunk} \\
\# 103 och 105

Cyberpunk-tidning, full med utdrag fr\aa{}n diskussionsgrupper p\aa{} Usenet 
och olika tidningar. Bakom tidningen st\aa{}r en lite militantare gruppering 
\"an EFF, men med ungef\"ar samma syn p\aa{} samh\"allet. F\"ormedlar kraftigt 
cybervridna \aa{}sikter.

\textbf{Swedish Hackers Association (SHA)} (red) \\
\textit{Annual Year Protocol \#3 \& \#4}

V\aa{}ra egna favorithackares egen tidning. SHAs uppk\"aftiga och l\"att 
arroganta "{}protokoll"{} \"ar en st\"arkande frisk fl\"akt j\"amf\"ort med 
myndigheters och massmedias f\"ord\"omande attityd mot gruppen. I dessa 
protokoll talar SHA sj\"alva om sina aktiviteter, varf\"or och hur de g\"or 
det de g\"or. G\"astskribenter \"ar bl~a \textbf{Knight Lightning} fr\aa{}n 
Legion of Doom, som ocks\aa{} var en av m\"annen bakom tidningen Phrack (se 
ovan). Engelskan \"ar det d\"aremot lite si och s\aa{} med - det m\"arks att 
det \"ar svenskar som skrivit de h\"ar "{}protokollen"{}. N\"odv\"andig 
l\"asning f\"or var och en som vill ha lyssnat till vad b\aa{}da sidor har att 
s\"aga.

Samtliga elektroniska dokument finns, om inte annat, tillg\"angliga fr\aa{}n 
mig personligen.

\chapter{Appendix: White Night vs Otto Sync}

\textbf{Den 2 december 1992 h\"aktades den d\aa{} 25-\aa{}rige Otto Sync (ett 
aliasnamn) f\"or att under november m\aa{}nad ha utnyttjat datan\"atet Datapak 
p\aa{} d\aa{}varande Televerkets bekostnad. Den som sp\aa{}rat och beg\"art 
Otto h\"aktad var Televerkets egen "{}vita riddare"{}, Pege Gustafsson, en 
d\aa{} 38-\aa{}rig nitisk s\"akerhetsexpert i karri\"aren.}

Under tiden december 1991 till februari 1993 gjorde Otto den franska 
motsvarigheten till vapenfri tj\"anst, "{}Volontaire Service National en 
Entreprises"{}, som ingenj\"or med inriktning p\aa{} PLC (datoriserade 
styrsystem) vid ett franskt teleteknikf\"oretag i Flen. Det var tack vare sin 
6-\aa{}riga civilingenj\"orsutbildning med examina i till\"ampad matematik och 
datorvetenskap, som han efter rigor\"osa milit\"ara test fick m\"ojligheten 
att fullg\"ora tj\"ansteplikt som ingenj\"or vid ett franskt f\"oretag 
utomlands.

Att vara ensam ung fransman i Flen var kanske inte det roligaste; Otto 
ber\"attar att staden var full av politiska flyktingar och st\"amningen inte 
precis den b\"asta -- de svenska ungdomarna i Flen h\"oll sig f\"or sig 
sj\"alva och betraktade honom som vilken invandrare som helst, och ingen av de 
andra invandrarna var fransm\"an utan armenier, irakier, kurder, somalier 
o~s~v. Sm\aa{}stadsmilj\"on var inte heller bekant f\"or Otto som kom direkt 
fr\aa{}n Lyon -- "{}F\"orest\"all dig min f\"orv\aa{}ning n\"ar jag kom till 
Flen i mitten av december 1991... Jag hade bara levt i storst\"ader tidigare, 
och nu var jag p\aa{} det h\"ar st\"allet, utan barer, pubar eller 
datoraff\"arer"{} \footnote{Samtliga citat \"ar h\"amtade ur 
e-postkommunikation med Otto Sync.} . Resultatet blev att Otto tillbringade 
den mesta tiden ensam i sin l\"agenhet eller p\aa{} sitt tj\"ansterum p\aa{} 
f\"oretaget. "{}Flen \"ar s\aa{} tr\aa{}kigt att jag i princip levde i 
kontorsbyggnaden -- vad kan du \"over huvud taget g\"ora d\"ar f\"orutom att 
hacka?"{}, s\"ager han sj\"alv.

S\aa{} f\"or att f\"ordriva tiden \"agnade han sig \aa{}t sin favorithobby: 
\textit{hacking}. Otto var redan n\"ar han f\"orsta g\aa{}ngen kom till Flen 
en skicklig hackare, och med tiden blev han allt b\"attre. Han blev stamg\"ast 
p\aa{} Sveriges vid den tiden b\"asta hackar-BBS: \textit{Synchron City}. Han 
unders\"okte alla system han kom \aa{}t: Televerkets telefonn\"at, AT\&T, 
Internet m~m. Emellertid \"ar detta inte s\"arskilt sp\"annande i l\"angden 
f\"or en skicklig hackare: telefonn\"atet \"ar extremt l\"attlurat, och 
Internet var mest fullt av l\"ost folk. Riktiga hackare s\"okte sig till 
BBS:er p\aa{} X.25-n\"atet. Eftersom Otto ville h\aa{}lla kontakten med sina 
gamla hackarkompisar ville han komma i kontakt med det d\aa{} st\"orsta 
franska hackar-konferenssystemet, \textit{QSD}, vilket man bara kunde komma 
\aa{}t via just det internationella X.25-n\"atet. F\"or att f\aa{} 
tillg\aa{}ng till QSD gjorde han det fatala misstaget: han b\"orjade 
unders\"oka Televerkets Datapakn\"at.

\section*{X.25 och Datapak}

Datapak \"ar ett datan\"at som till sin konstruktion p\aa{}minner om Internet 
-- ett paketf\"ormedlat datan\"at, d\"ar anv\"andarna delar p\aa{} ett 
f\aa{}tal fast inkopplade linjer, och betalar efter hur mycket data som 
\"overf\"ors p\aa{} dessa, d~v~s per paket. Det hela fungerar f\"or gemene man 
s\aa{} att man ringer upp Datapak med modem via en s~k PAD p\aa{} ett 
020-nummer, och sedan sl\aa{}r ett nummer till en dator som \"ar ansluten 
direkt till Datapak. Alla datorer p\aa{} Datapakn\"atet har allts\aa{} 
datapaknummer p\aa{} samma vis som alla telefoner p\aa{} telen\"atet har 
telefonnummer.

Givetvis kan man ocks\aa{} ringa direkt via Datapak om man har r\aa{}d att 
ansluta sin dator, en metod som framf\"or allt stora f\"oretag anv\"ander sig 
av f\"or att koppla samman sina datasystem. P\aa{} det viset kan tv\aa{} 
datorer vara permanent sammankopplade via Datapak (n\aa{}got som med vanliga 
modem kostat oerh\"orda summor) och p\aa{} det viset beh\"over man bara betala 
trafikavgift f\"or den information som verkligen \"overf\"orts. Givetvis kan 
man ocks\aa{} ansluta sig via datan\"atet Datex, som bland annat anv\"ands av 
bankernas kontantautomater, och som fungerar som ett helt vanligt 
telefonn\"at, fast f\"or datorer.

Datapak \"ar uppbyggt kring standarden X.25, som beskriver hur datorer i 
n\"atet skall "{}prata"{} med varandra. Det finns ut\"over detta en del h\"og 
andra standarder i n\"atet, exempelvis X.28 och X.75\footnote{X.28 \"ar 
standard f\"or PAD:ar (Packet Assembler / Disassembler), vilket \"ar det samma 
som den dator man ringer upp f\"or att ansluta sig till Datapak, medan X.75 
\"ar en standard f\"or att koppla samman flera X.25-n\"atverk.} , men eftersom 
X.25 \"ar den centrala standarden, kallas den typ av datan\"at som Datapak 
utg\"or generellt f\"or "{}X.25-n\"at"{}. Det \textit{internationella X.25 
n\"atet}, utg\"ors d\"arf\"or av ett antal sammankopplade datan\"at, 
exempelvis \textit{Datapak}, \textit{Tymnet} (som f\"or \"ovrigt tillverkat 
den utrustning som finns i det svenska Datapakn\"atet), \textit{SPRINTnet} 
o~s~v. N\"astan varenda st\"orre telefonbolag i den idustriella v\"arlden har 
sitt eget X.25-n\"at.

Det internationella X.25-n\"atet har funnits i drift sedan mitten och slutet 
av 80-talet, men det svenska Datapakn\"atet har aldrig varit s\"arskilt stort. 
X.25 \"ar, till skillnad fr\aa{}n det vanliga telefonn\"atet, inte menat att 
anv\"andas av gemene man. X.25 har fr\aa{}n b\"orjan till slut varit ett 
n\"atverk avsett \textit{enbart} f\"or f\"oretag. Den stora privatmarknaden 
som akademikernas Internet-system er\"ovrat, och som \"ar baserad p\aa{} 
m\aa{}nga leverant\"orer och konkurrens (till skillnad fr\aa{}n X.25 som \"ar 
baserat p\aa{} f\aa{} leverant\"orer och oligopol) \"ar s\aa{} fundamentalt 
annorlunda att X.25 inte har en chans att h\"avda sig mot detta. Idag 
anv\"ands X.25 fortfarande p\aa{} detta s\"att fr\"amst f\"or att etablera 
logiska l\"ankar mellan privata n\"at. Exempelvis skickas en del 
Internet-trafik \"over X.25-l\"ankar.

Vad Otto Sync allts\aa{} inte visste, eller t\"ankte p\aa{}, n\"ar han 
best\"allde sitt Datapak-abonnemang fr\aa{}n Televerket, var att Datapak var 
ett \textit{litet} system i ett litet land, och att en person som f\"ors\"okte 
manipulera det direkt skulle synas i \"overvakningssystemen. 
\textit{Telefonn\"atet} \"ar ganska s\"akert att unders\"oka med tanke p\aa{} 
alla underliga och slumpm\"assiga samtal folk ringer till n\"ar och fj\"arran. 
N\aa{}gra f\aa{} manipulationsf\"ors\"ok f\"orsvinner d\"ar genast i m\"angden 
vanliga samtal, men \textit{Datapak} var bara n\aa{}gra f\aa{} abonnenters 
bakg\aa{}rd. Att manipulera systemet var j\"amf\"orbart med att g\aa{} omkring 
med en saftblandare p\aa{} huvudet -- man var inte precis diskret 
n\"arvarande. Det som till slut f\"aste Televerkets uppm\"arksamhet p\aa{} 
Otto var n\"ar han b\"orjade avs\"oka olika datapaknummer.

Till saken h\"or att Televerket drastiskt \"okat \"overvakningen av det 
svenska Datapak-n\"atet till f\"oljd av en enorm attack fr\aa{}n den brittiska 
hackargruppen 8LGM (8-Legged Groovin' Machine, ett namn taget fr\aa{}n en 
samtida popgrupp) som avs\"okt 22.000 datapaknummer och tagit sig in i 380 
datorer landet runt tv\aa{} \aa{}r tidigare.\footnote{\textbf{Ledell, G\"oran} 
(red) \textit{Dataolyckor -- Har det verkligen h\"ant n\aa{}gon g\aa{}ng?} 
INFOSEC, Lund 1992} Otto beskriver dem som "{}en grupp tip-top hackare som 
distribuerade "{}exploits"{} mellan 1991 och 1994"{}. (Exploits \"ar 
f\"ardigskrivna datorprogram som anv\"ands f\"or att skaffa h\"ogre 
privilegier, normalt root-access, p\aa{} ett Unix-system.) En f\"oljd av 
8LGM:s avs\"okningar var att all aktivitet p\aa{} Datapak loggades och 
analyserades.

Otto best\"allde inte sitt Datapak-abonnemang f\"or att anv\"anda det -- i 
sj\"alva verket skaffade han sig Datapak bara f\"or att f\aa{} tag p\aa{} den 
tekniska dokumentationen som varje abonnent f\aa{}r, f\"or att ta reda p\aa{} 
hur systemet fungerade. P\aa{} det viset fick han veta att man kopplade upp 
sig till Datapak genom att ringa 020-910037 och ange sin anv\"andaridentitet 
(p\aa{} fackspr\aa{}k kallad NUI). D\"arefter kunde man ringa fritt via 
Datapak och debiterades sedan i efterhand per s\"ant / mottaget 
informationspaket. P\aa{} Datapak anv\"ands NUI som identifikation, till 
skillnad fr\aa{}n det vanliga telen\"atet d\"ar du identifieras av ditt eget 
jack och telefonnummer.

Men Televerkets manual till Datapak inneh\"oll \"aven en del annat intressant, 
bland annat f\"oljande exempel p\aa{} sidan~4 (ej ordagrant \aa{}tergett) 
\footnote{Denna uppgift och liknande \"ar h\"amtade fr\aa{}n 
r\"atteg\aa{}ngshandlingarna i det aktuella m\aa{}let: B 486/92 vid 
Katrineholms tingsr\"att.} :

\begin{quotation}

\noindent{}F\"or att koppla upp dig med anv\"andarnummer, ring med modem upp 
020-910037. N\"ar modemet svarat skriver du tre punkter f\"oljt av vagnretur: 
...$<$CR$>$ (CR = vagnretur, enter). Skriv sedan: 
N123456XYZ123-024037131270$<$CR$>$. N talar om f\"or datorn att 
anv\"andaridentitet och l\"osenord f\"oljer, 123456 \"ar det anv\"andarnummer 
du f\aa{}tt d\aa{} du tecknat abonnemanget, XYZ123 \"ar ditt hemliga 
l\"osenord, och siffrorna efter bindestrecket \"ar v\"arddatoradressen. (Dvs 
den dator man vill koppla upp sig mot.)\end{quotation}

\noindent{}L\"angre fram i manualen visar man hur anv\"andare 123456 byter 
l\"osenord fr\aa{}n BERTIL till CAESAR. Anv\"andaridentitet (NUI) 123456 \"ar 
allts\aa{} mest avsedd som ett exempel.

N\"ar Otto funderade \"over olika s\"att att ta sig in i Datapak kom han 
p\aa{} id\'{e}n att skriva en s~k "{}scanner"{}, som skulle testa olika 
kombinationer av anv\"andarnamn och l\"osenord.

Scanning \"ar en teknik som ursprungligen anv\"andes p\aa{} det allm\"anna 
telen\"atet, och fungerar normalt s\aa{} att man ringer alla m\"ojliga nummer 
i nummerordning, t~ex 111111, 111112, 111113 o~s~v tills man f\aa{}r svar. 
N\"ar man f\aa{}r svar fr\aa{}n en dator antecknar man numret och g\aa{}r 
vidare. Efter\aa{}t kan man ta fram listan \"over datorer och b\"orja 
unders\"oka om det g\aa{}r att ta sig in i dem. Scanning \"ar givetvis 
ingenting man g\"or f\"or hand. Precis som i filmen \textit{War Games}, 
skriver man ett dataprogram som testar alla nummer ett efter ett. Scanning 
\"ar i sig inget olagligt -- det \"ar ju n\aa{}got av sj\"alva po\"angen med 
ett telefonabbonnemang att man ska f\aa{} ringa s\aa{} m\aa{}nga samtal man 
vill till vem man \"an vill.

Ottos scanner var n\aa{}got annorlunda. Den skulle inte ringa n\aa{}gra 
nummer, bara s\"oka efter anv\"andaridentiteter och l\"osenord som gav 
tilltr\"ade till Datapaks PAD. Normalt f\aa{}r man i en X.25-PAD bara tre 
f\"ors\"ok p\aa{} sig att skriva in anv\"andarnamn och l\"osenord innan linjen 
kopplas ned, men Otto kom p\aa{} att man genom att koppla sig till Datapaks 
l\"osenordsdatabas kunde testa tre l\"osenord \aa{}t g\aa{}ngen \textit{utan} 
att linjen kopplades ned. Ottos scanner var ett datorprogram som kunde testa 
tre anv\"andaridentiteter och l\"osenord, bli utkastad fr\aa{}n databasen, 
koppla sig till databasen igen, testa tre nya anv\"andaridentiteter o~s~v. Att 
koppla upp och ned telefonlinjen skulle ta mycket tid i anspr\aa{}k, och 
resultera i l\aa{}ngsam scanning, men med scannern som utnyttjade 
l\"osenordsdatabasen gick det undan!

Medan Otto skrev sin scanner beh\"ovde han n\aa{}got nummer f\"or att testa 
programmet med. Av en ren h\"andelse testade han den uppenbart idiotiska 
kombinationen med anv\"andaridentitet 123456 och l\"osenord 654321, som visade 
sig fungera! (\"Ar det fler \"an jag som kommer att t\"anka p\aa{} filmen 
"{}Spaceballs"{} eller "{}Det V\aa{}ras f\"or Rymden"{} som den hette p\aa{} 
svenska? -- bara en idiot skulle anv\"anda den koden p\aa{} sin resv\"aska.)

Anv\"andaridentitet 123456 var en av Televerkets egna linjer, en testlinje 
vars syften och anv\"andningsomr\aa{}den \"annu \"ar oklara. Det \"ar fullt 
m\"ojligt att anv\"andare 123456 bara f\aa{}tt "{}ligga kvar"{} av rent slarv 
fr\aa{}n Televerkets sida.

Otto b\"orjade anv\"anda identitet 123456 f\"or regelbundna samtal till 
konferenssystemet QSD, som till sin funktion p\aa{}minner om det nu s\aa{} 
popul\"ara IRC, Internet Relay Chat. Ut\"over konferenserna finns det 
ocks\aa{} brevl\aa{}dor f\"or anv\"andarna. Bland de flitigaste deltagarna 
fanns t~ex SCSI, som hackat varenda X.25-n\"atverk i hela v\"arlden (ingen 
\"overdrift), Sentinel fr\aa{}n ex-Jugoslavien, den kvinnliga hackaren Venix 
fr\aa{}n Grekland, Seven Up, sysopen p\aa{} SECTEC (Sector Tectonics, en annan 
X.25-anslagstavla), och Raoul fr\aa{}n Italien -- VAX-hackens m\"astare som 
nyligen arresterades f\"or intr\aa{}ng hos Bank of Italia.

Detta sm\aa{}pratande fortgick tills han p\aa{} kv\"allen den 7:e november 
blev anropad av en annan hackare fr\aa{}n Sverige.

\section*{Den vite riddaren}

Hackaren som anropade Otto kallade sig \textbf{White Night}, vita natten, 
eller den vite riddaren beroende p\aa{} hur man l\"aser det. Dubbeltydigheten 
i namnet \"ar en avsiktig felstavning av det slag som hackare \"alskar. Den 
inledande konversationen mellan Otto Sync och White Night f\"orl\"opte 
ungef\"ar p\aa{} f\"oljande vis\footnote{Konversationsutdrag \"ar h\"amtade ur 
r\"atteg\aa{}ngshandlingarna.} :

\begin{quotation}

\textbf{White Night}: Hi! Hej!

\textbf{Otto Sync}: Hi! Hej! Ledsen, men jag \"ar inte svensk, jag \"ar 
fransman. Ringer fr\aa{}n Flen, en \#\$\&\% stad 120 km fr\aa{}n Stockholm.

\textbf{WN}: Jag f\"orst\aa{}r. Vad g\"or du d\"ar?

\textbf{OS}: Arbetar som automatiseringsingenj\"or p\aa{} ett franskt 
f\"oretag. Och du?

\textbf{WN}: Jag arbetar p\aa{} Volvo.

\textbf{OS}: Vart? Jag gjorde ett jobb p\aa{} deras fabrik i Olofstr\"om f\"or 
n\aa{}gra m\aa{}nader sedan.

\textbf{WN}: DA-verken i G\"oteborg.

\end{quotation}

\noindent{}Sedan b\"orjade de, som alla hackare, prata teknik. Otto fr\aa{}gar 
White Night hur han lyckas hantera svenska tecken och de diskuterar f\"ordelen 
med olika terminalprogram. White Night leder sedan in diskussionen p\aa{} hur 
han lyckats ringa QSD -- "{}Hur mycket kostar det?"{}. Otto f\"oresl\aa{}r att 
de skall byta "{}outdials"{}, dvs \aa{}tkomstkoder till datorer p\aa{} publika 
n\"at som Internet, med modem anslutna s\aa{} att man kan ringa vidare ut 
gratis fr\aa{}n den datorn genom att anropa dess modem. Han ber\"attar 
ocks\aa{} att han brukar h\aa{}lla till p\aa{} Synchron City, och att d\"ar 
finns mycket "{}H/P/A"{}. (Hacking, Phreaking, Anarchy -- helt lagliga 
textfiler som beskriver olika hacktekniker.) Konstigt nog har White Night 
aldrig h\"ort talas om Synchron City, och blir genast nyfiken.

Sedan g\aa{}r det n\aa{}gra veckor, under vilka Otto regelbundet ringer QSD 
flera g\aa{}nger. S\aa{} p\aa{} kv\"allen den 29 november dyker den vite 
riddaren upp igen, men han k\"anner inte igen Otto, eftersom han denna 
g\aa{}ng anv\"ander ett annat alias. Otto har redan gl\"omt bort White Night 
och k\"anner inte heller igen honom n\"ar han anropas. D\"aremot kan han se 
att White Night ocks\aa{} anv\"ander anv\"andaridentitet 123456, och han blir 
en smula misst\"anksam, eftersom han bara l\"amnat ut den identiteten till en 
enda annan hackare, som vi h\"ar kan kalla Phred. N\aa{}got tveksamt b\"orjar 
han konversera med fr\"amlingen:

\begin{quotation}

\textbf{WN}: Tja

\textbf{OS}: Phred?

\textbf{WN}: Nej, men jag k\"anner honom!

\textbf{OS}: Jag antar det... K\"anner jag dig?

\textbf{WN}: Kul, k\"anner jag dig?

\textbf{OS}: Kanske, jag \"ar vanligen Otto Sync h\"ar...

\textbf{WN}: Hej Otto, hm hm hm.

\textbf{OS}: H\"ordu, kan du tala om f\"or mig vem du \"ar... h\"aftigt!

\textbf{WN}: Talar du svenska?

\textbf{OS}: Hemskt d\aa{}ligt. Men kan du inte tala om vem du \"ar??? Vad 
betr\"affar mig, s\aa{} \"ar jag den som hittade den NUI du anv\"ander.

\textbf{WN}: Varf\"or tror du att jag anv\"ander en NUI som "{}du"{} har 
hittat?

\textbf{OS}: Du kan fr\aa{}ga Phred om du inte tror mig.

\textbf{WN}: Varf\"or borde jag fr\aa{}ga Phred?

\textbf{OS}: F\"or att han var den f\"orsta jag gav NUI:en till. Vi talar i 
telefon ibland.

\textbf{WN}: Vilken NUI?

\textbf{OS}: Den mycket uppenbara med det mycket uppenbara l\"osenordet. Och 
den som jag ser att du anv\"ander h\"ar p\aa{} QSD.

\textbf{WN}: Wow, jag har inte talat med Phred p\aa{} l\"ange!

\end{quotation}

\noindent{}Missf\"orst\aa{}nden mellan Otto Sync och White Night beror 
givetvis p\aa{} att White Night inte \"ar n\aa{}gon hackare. Han anv\"ander 
n\"amligen Televerkets egen testlina, 123456, \textit{inifr\aa{}n} Televerket. 
N\"ar Otto p\aa{}st\aa{}r att \textit{han} hittat denna, blir White Night 
f\"orst purken, men inser snart att han m\aa{}ste spela med:

\begin{quotation}

\textbf{OS}: Den f\"orra [NUI:n jag anv\"ande] var 159800. \"Ar du 
fr\aa{}n Sverige f\"orresten?

\textbf{WN}: Sverige vad.

\textbf{OS}: Bara aprop\aa{}. Jag bara undrar... Om du inte vill snacka, 
varf\"or \"ar du d\aa{} p\aa{} QSD?

\textbf{WN}: S\aa{}klart jag vill snacka! Jag \"ar svensk! \"Ar du?

\textbf{OS}: Nix. Jag \"ar fransman. Men jag gillar Televerket, f\"orutom 
n\"ar det skickar r\"akningar till mig :)

\textbf{WN}: G\"or de? Varf\"or?

\textbf{OS}: Jag skaffade mig en NUI f\"or n\aa{}gra veckor sedan f\"or att 
f\aa{} teknisk dokumentation p\aa{} PAD:en... [020-numret som man kopplar in 
sig p\aa{} datapak med] Men jag t\"anker inte betala!

\end{quotation}

\noindent{}Efter att Otto gjort detta uttalande kopplar White Night ner 
f\"orbindelsen och plockar pappren med utskriften av samtalet fr\aa{}n 
skrivaren. Dessa papper, som jag till stor del \aa{}tergett ovan, anv\"ands 
sedan i bevisf\"oringen i m\aa{}let mot Otto Sync vid Katrineholms 
tingsr\"att.

Vad Otto inte visste n\"ar det h\"ar samtalet skedde, var att Televerket var i 
full fart med att sp\aa{}ra honom. Fr\aa{}n den 28 november till den 1 
december, dagen f\"ore gripandet, registrerade Televerket all trafik ut 
fr\aa{}n Ottos tj\"ansterum p\aa{} det franska teleteknikf\"oretaget. F\"or 
att kunna g\"ora det hade man vidtagit en hel rad extravaganta \aa{}tg\"arder.

Flens telestation var vid den h\"ar tiden inte ombyggd till det nya 
v\"axelsystemet AXE (Automatic Cross-connection Equipment). Ist\"allet 
anv\"andes en gammal elektromekanisk v\"axel som dock numera \"ar utbytt. 
\textit{Hade} telestationen haft AXE, hade \"overvakningen kunnat ske mycket 
enklare bara genom att beg\"ara in uppgifter fr\aa{}n Televerkets 
informationssystem (IS) som i princip kan \"overvaka ett nummer helt 
automatiskt under obegr\"ansad tid. Nuvarande Telia har till och med 
unders\"okt m\"ojligheten att l\aa{}ta datorerna granska alla samtal 
automatiskt f\"or att avg\"ora vilka abbonnenter som uppvisar "{}bedr\"agliga 
beteendem\"onster"{} -- f\"ors\"ok som dock inte utfallit 
v\"al\footnote{F\"ors\"oken gjordes vid Telia Research AB i Haninge under 
ledning av Stewart Kowalski.} .

N\"ar Televerket under Pege Gustafssons ledning sp\aa{}rat de 
"{}bedr\"agliga"{} samtalen till Datapaks nummer 020-910037, fann man att de 
kom fr\aa{}n ett gruppnummer tillh\"orande det f\"oretag Otto arbetade f\"or. 
Ett gruppnummer fungerar s\aa{} att ett f\"oretag med intern v\"axel 
omfattande, s\"ag, 500 telefoner, delar p\aa{} ett l\"ampligt antal 
utg\aa{}ende linjer (cirka 10--20 st kanske) s\aa{} att de p\aa{} det viset 
kan minimera abbonnemangskostnaden. I och med sp\aa{}rningen till gruppnumret 
var allts\aa{} inget bevisat, eftersom vem som helst p\aa{} f\"oretaget kunde 
ringt ut via detta gruppnummer. Man kunde inte koppla samman samtalen med en 
viss fysisk person, vilket \"ar den bevisning som kr\"avs i ett fall som 
detta.

F\"or att m\"ojligg\"ora sp\aa{}rning inom f\"oretaget installerade Televerket 
en avl\"asare p\aa{} f\"oretagets v\"axel\footnote{P\aa{} fackspr\aa{}k DNR -- 
Dialled Number Recorder.} . P\aa{} det viset registrerades alla utg\aa{}ende 
samtal fr\aa{}n alla anknytningar p\aa{} f\"oretaget, och skrevs ut p\aa{} 
papper. Denna datalista kunde sedan j\"amf\"oras med motsvarande datalista 
f\"or upp- och nedkopplingar fr\aa{}n Datapak:s PAD p\aa{} 020-910037. P\aa{} 
s\aa{} vis kom Televerkets tekniker fram till att Otto ringt 41 timmar och 20 
minuter till Datapak under den vecka sp\aa{}rningen p\aa{}gick, och d\aa{} 
\"overf\"ort informationspaket motsvarande en kostnad av cirka 4000 kr. (Detta 
kan liknas vid en slags total "{}portokostnad"{} f\"or informationspaketen.) 
Att det var s\aa{} pass billigt berodde allts\aa{} just p\aa{} att Datapak 
inneb\"ar att man bara betalar f\"or den data som verkligen \"overf\"ors, inte 
f\"or uppkopplad tid som n\"ar det g\"aller ett vanligt telefonsamtal.

Hela denna sp\aa{}rningsoperation leddes av Pege Gustafsson.

\section*{En natt p\aa{} hotell}

Otto ber\"attar sj\"alv om vad som h\"ande p\aa{} f\"ormiddagen den 2:a 
december:

"{}De kom in f\"or att arrestera mig p\aa{} jobbet. F\"orest\"all dig hur 
generande det var. F\"orst ser jag de h\"ar snubbarna komma in p\aa{} mitt rum 
och t\"anker 'helsicke ocks\aa{}, fler kunder som vill ha en demonstration av 
n\aa{}gon produkt', men sedan visade de mig sina Polis-ID och mitt hj\"arta 
stannade. De s\"okte igenom mitt arbetsrum och tog med sig alla anteckningar 
och datorprylar. Sedan tog de mig med till min l\"agenhet s\aa{} att jag kunde 
\"oppna den, och s\"okte igenom den ocks\aa{}."{}

Han togs sedan till Katrineholms polisstation (n\"armaste polismyndighet) 
f\"or f\"orh\"or. P\aa{} v\"ag dit tumlade alla m\"ojliga tankar runt i hans 
huvud: "{}Vad skall jag s\"aga? Att jag trodde det var en BBS? Att det var 
gratis? Mottagaren betalar?"{}

F\"orh\"oret p\aa{}b\"orjas utan vare sig Televerkets representanter eller 
Ottos f\"orsvarare p\aa{} plats, men Otto f\"orst\aa{}r inte alla svenska ord 
(\"aven om han kunde en del eftersom f\"oretaget skickat honom p\aa{} 
kv\"allskurser i svenska p\aa{} Komvux) och f\"orh\"oret m\aa{}ste d\"arf\"or 
avbrytas i v\"antan p\aa{} tolk.

Efter att tolk anl\"ant ber Otto om advokat, men tycker att det \"ar OK att 
forts\"atta f\"orh\"oret innan denne anl\"ant. Han tycker inte heller att det 
\"ar n\"odv\"andigt att prata med franska ambassaden. Han ber\"attar att han 
g\"or milit\"artj\"anst p\aa{} f\"oretaget i Flen, och att han funderar p\aa{} 
att forts\"atta arbeta p\aa{} f\"oretaget. Polisen och Otto bekantar sig med 
varandra, kort sagt.

Klockan 14.25 intr\"affar det tursammaste \"ogonblicket i Ottos ditillsvarande 
liv. D\aa{} anl\"ander n\"amligen hans offentlige f\"orsvarare, som genom en 
fantastisk slump r\aa{}kar vara en oerh\"ort professionell advokat med egen 
advokatfirma som tyckt att hackarfallet sett intressant ut, och d\"arf\"or 
sj\"alv tagit sig an att f\"orsvara Otto. Normalt jobbar han bara med 
f\"oretagskonflikter inom industribranchen. Sj\"alv s\"ager Otto om sin 
advokat att "{}han var ett riktigt proffs (jag vet, f\"or detta var tredje 
g\aa{}ngen jag hamnat i en domstol), en mycket trevlig man, v\"alutbildad och 
intresserad av franska viner"{}.

Under \aa{}terstoden av f\"orh\"oret diskuteras teknikaliteter, framf\"or allt 
mellan Pege Gustafsson som nu anl\"ant, och Otto Sync. De \"ovriga 
n\"arvarande f\aa{}r ganska snart sv\aa{}rt att h\"anga med i sv\"angarna. 
Otto h\"avdar att han varit p\aa{} jakt efter ett "{}mottagaren 
betalar"{}-nummer (motsvarigheten till telen\"atets 020-nummer vilka 
f\"orekommer ganska frekvent p\aa{} X.25) och att han trodde att NUI 123456 
som han f\aa{}tt fr\aa{}n Televerkets manual var en "{}testlinje"{} av 
n\aa{}got slag. Han s\"ager att han \"ar mycket nyfiken och att det \"ar 
d\"arf\"or han unders\"okt Televerkets system. Pege Gustafsson plockar fram 
sina utskrifter fr\aa{}n samtalen d\"ar han upptr\"ader som White Night, och 
konfronterar Otto med delar av det som \aa{}tergetts ovan. Otto, som nu f\"or 
f\"orsta g\aa{}ngen f\aa{}r veta vem White Night egentligen \"ar, p\aa{}minner 
om att vem som helst utan vidare kan ha upptr\"att som honom p\aa{} QSD. Pege 
fr\aa{}gar om han l\"amnat ut NUI 123456 till n\aa{}gon annan. "{}Nej"{}, 
svarar han.

S\aa{}h\"ar i efterhand ber\"attar han att "{}Pege f\"ors\"okte f\aa{} mig att 
s\"aga att jag visste vad jag h\"oll p\aa{} med och att jag hackat NUI:n 
o~s~v. Hela v\"agen f\"ornekade jag detta och sade att jag trodde att det var 
en allm\"an linje som var till f\"or 'mottagaren betalar'-samtal, och h\"oll 
mig till den historien hela v\"agen. Givetvis ins\aa{}g Pege att detta var 
skitsnack, han visste mycket v\"al vad jag h\"oll p\aa{} med. Och han hade 
r\"att."{}

Efter att f\"orh\"oret avslutats klockan 18 togs han till en cell, eftersom 
det var f\"or sent att ta sig till domstolen den dagen. Otto imponerades 
genast av den svenska h\"aktesstandarden: "{}I Frankrike \"ar cellerna 
smutsiga, du f\aa{}r sova med fyllon, ingen mat, h\aa{}rd behandling o~s~v. I 
Katrineholm var det som ett hotell, jag fick min egen lilla s\"ang i ett 
s\"ott rum. P\aa{} morgonen fick jag en frukost lika bra som den man f\aa{}r 
p\aa{} flygplan -- fantastiskt! Sov riktigt gott d\"ar."{}

Dagen efter f\"ordes han till Katrineholms Tingsr\"att, som beslutade att inte 
h\aa{}lla honom h\"aktad, utan ist\"allet belade honom med resef\"orbud, 
vilket innebar att han fick l\"amna ifr\aa{}n sig sitt pass och var tvungen 
att rapportera till polisen i Flen f\"ore klockan 12 varje dag fram till 
sj\"alva r\"atteg\aa{}ngen.

\section*{"{}Farlig internationell terrorist"{}}

Den direkta anledningen till att Televerket hittade Otto Sync var scanningen 
av Datapaks PAD. N\"ar Pege uppt\"ackte att n\aa{}gon avs\"okte PAD:en efter 
anv\"andbara anv\"andaridentiteter m\aa{}ste han ha satt sitt eventuella 
morgonkaffe i halsen. Detta var ju precis vad som h\"ant tv\aa{} \aa{}r 
tidigare, och d\aa{} hade man misst\"ankt att internationella terrorister 
l\aa{}g bakom avs\"okningen. I sj\"alva verket visade det sig vara br\"oderna 
Pad och Gandalf fr\aa{}n 8LGM, tv\aa{} helt normala nyfikna hackare utan 
anknytning till n\aa{}gon som helst internationell terrorism.

Som alla andra datas\"akerhetschefer i landet Sverige hade Pege Gustafsson 
l\"ast Clifford Stolls bok \textit{The Cuckoos Egg} (G\"ok\"agget, eller 
\textit{En Hacker I Systemet}, som den heter p\aa{} svenska). I den boken 
beskriver Stoll hur han med fantasifulla metoder och \"andl\"osa n\"atter 
gratisarbete lyckas sp\aa{}ra en hackare som tagit sig in i hans system p\aa{} 
Berkeley och b\"orjat leta efter milit\"arhemligheter i hela den amerikanska 
delen av Internet. Hackaren som gjorde detta visade sig arbeta f\"or KGB, via 
kretsen kring hackarna Pengo och Hagbard i d\aa{}varande V\"astberlin -- ett 
g\"ang halvtokiga, kokainsniffande flumv\"anster-hackare som f\"ormodligen 
aldrig gjorde n\aa{}gon st\"orre skada. Detta sista framg\aa{}r aldrig av 
boken, men ligger n\"armare sanningen \"an den bild av internationella 
informationsspioner som Stoll frammanar.\footnote{Ibland l\"onar det sig att 
l\"asa mer \"an en bok, Katie Hafner och John Markoff:s \textit{Cyberpunk} 
rekommenderas varmt till de som f\"orl\"ast sig p\aa{} Stoll.}

S\aa{} n\"ar Otto b\"orjade scanna det svenska datapakn\"atet slog Pege p\aa{} 
stora trumman. H\"andelsen sattes s\"akerligen i samband med alla andra 
liknande incidenter, och tolkades --inte som summan av en massa 
sm\aa{}hackares \"aventyr med enkla scannare -- utan som ett systematiskt 
m\"onster av intr\aa{}ngsf\"ors\"ok fr\aa{}n fr\"ammande makt. Rena paranoian 
helt enkelt.

N\"ar man v\"al ringat in Otto i Flen och dokumenterat ett flertal 
sp\aa{}rningar fann man ocks\aa{} "{}bekr\"aftelser"{} p\aa{} sina misstankar: 
Otto ringde ett flertal samtal till Thailand -- detta tolkade man som att han 
kommunicerade med sina uppdragsgivare, vilka kunde vara vad som helst mellan 
KGB och IRA. I sj\"alva verket gick samtalen till en v\"an han l\"ange haft 
kontakt med, och f\aa{}tt tillst\aa{}nd fr\aa{}n f\"oretaget att ringa till 
lite d\aa{} och d\aa{}. Alla hackare l\"ar k\"anna m\"angder av folk runt om 
hela planeten, den "{}globala byn"{} \"ar i princip deras hemtrakter.

S\aa{} vad polisen och Televerket n\aa{}gonstans f\"orv\"antade sig att finna 
n\"ar de d\"ok upp p\aa{} Ottos arbetsplats den 2:a december 1992, var en 
farlig internationell terrorist. De fann en 25-\aa{}rig socialt missanpassad 
och uttr\aa{}kad ingenj\"or som roat sig med att unders\"oka det svenska 
datapakn\"atet i brist p\aa{} b\"attre. Otto beskriver det som att "{}Pege 
trodde att han var den goda snubben som jagade den onda snubben. Han 
ber\"attade ocks\aa{} att han var en stor beundrare av Clifford Stoll och att 
han tr\"affat honom p\aa{} en s\"akerhetskonferens n\aa{}gra \aa{}r 
tidigare."{} Under f\"orh\"oret med Otto ritade Pege kartor som visade vilka 
l\"ander hans X.25-kopplingar g\aa{}tt till -- kartor som enligt Otto sj\"alv 
s\aa{}g ut som "{}kartor fr\aa{}n en handbok om internationella 
terrorister"{}.

Trots att allt detta framgick klart och tydligt av den f\"oljande utredningen 
-- som inte ens n\"amnde \textit{misstanken} om spionage -- fanns misstankarna 
mot Otto kvar l\aa{}ngt efter att han l\"amnat Sverige. N\"ar dataprogrammen 
som skulle styra startlistor, tidtagningar och resultatlistor under OS i 
Lillehammer 1994 stals fr\aa{}n ett milit\"arf\"orr\aa{}d h\"osten 1993 trodde 
den norska polisen av n\aa{}gon anledning att Otto var inblandad. Expressen 
dr\"amde till ordentligt och kallade honom "{}hackerledaren"{}, och passade 
p\aa{} att misst\"ankligg\"ora s\aa{}v\"al Otto sj\"alv som det f\"oretag han 
gjort vapenfri tj\"anst vid, och antydde mellan raderna att den franska 
milit\"aren p\aa{} detta vis placerade spioner i 
Sverige\footnote{\textit{Expressen}, fredag 4 februari 1994, sid 11.}. Sj\"alv 
ber\"attar han att "{}jag var i Thailand v\aa{}ren 1994, och hade varken 
n\aa{}got jobb eller n\aa{}gon dator."{} Thailand ligger ganska l\aa{}ngt 
fr\aa{}n Lillehammer.

Han f\aa{}r dessutom medh\aa{}ll av S\"APO som genom \"overintendent J\"orgen 
Almblad meddelade att de franska v\"arnpliktiga i Sverige i allm\"anhet, och 
Otto Sync i synnerhet, inte utgjorde n\aa{}gon s\"akerhetsrisk. "{}Om de \"ar 
fransm\"an eller ryssar spelar ingen roll s\aa{} l\"ange de inte utg\"or 
n\aa{}gon s\"akerhetsrisk"{} sade han d\aa{} till Expressen. S\"APO \"ar 
ytterst ansvariga f\"or rikets s\"akerhet och f\aa{}r antas kunna saken 
b\"attre \"an de flesta. Om de dessutom \textit{dementerar} misstankar, kan 
man vara ganska s\"aker. Om n\aa{}gon vore det minsta misst\"ankt, eller 
ok\"and, skulle man snarare avb\"oja att kommentera. S\aa{} var det med den 
terroristen.

\"Aven Pege sj\"alv ins\aa{}g att Otto inte var den han trott. Privat 
ber\"attade han f\"or Otto att om han vetat vilken sm\aa{}handlare han i 
sj\"alva verket var, hade han inte drivit fallet s\aa{} h\"ar l\aa{}ngt. Han 
till och med "{}f\"oreslog att vi skulle ta en \"ol tillsammans n\"ar allt det 
h\"ar var \"over"{}. Otto \"ar \"an idag tveksam till Peges kompetens som 
s\"akerhetschef: "{}Jag minns att han ber\"attade att han sysslade med 
s\"akerhet vid rockkonserter ocks\aa{}. Trots att han var s\"akerhetschef, 
visste han inte s\"arskilt mycket om Unixs\"akerhet eller hackartekniker. Han 
tycktes faktiskt vara ovetande om vissa grundl\"aggande saker betr\"affande 
Datapak, som exempelvis 'mottagaren betalar'"{}.

\section*{De onda mot de goda}

Det verkar uppenbarligen som om Pege Gustafsson f\aa{}tt f\"or sig att han 
skulle skydda Sverige mot inbillade terrorister. Lika lite som det amerikanska 
kontraspionaget inledningsvis intresserade sig f\"or den ofarliga hackare 
Clifford Stoll jagade, lika lite intresserade sig S\"APO f\"or den lika 
ofarliga hackare som Pege jagade. Otto var inte ens \textit{p\aa{} jakt} efter 
milit\"arhemligheter -- han ans\aa{}gs vara ett hot bara f\"or att han var 
s\aa{} nyfiken.

S\aa{} den 18 december sl\"apar den vite riddaren fr\aa{}n Televerket den 
franska draken inf\"or svensk domstol med hj\"alp av distrikts\aa{}klagare 
Christer Pettersson. Sj\"alva r\"atteg\aa{}ngen blir farsartad -- det visar 
sig snart att av de n\"arvarande \"ar det bara Pege och Otto som har den 
tekniska sakkunskap som fordras f\"or att f\"orst\aa{} Televerkets 
st\"amningsans\"okan. Det f\"orsta Ottos advokat g\"or n\"ar r\"atteg\aa{}ngen 
inleds, \"ar att sl\"anga ut Pege ur lokalen, eftersom inga s\"arskilda sk\"al 
har angetts f\"or hans n\"arvaro. Det enda tillf\"alle d\aa{} han f\aa{}r 
n\"arvara \"ar under f\"orh\"oret med honom sj\"alv. Pl\"otsligt \"ar det bara 
Otto sj\"alv som f\"orst\aa{}r vad \aa{}talet egentligen handlar om. Ingen av 
r\"attens ledam\"oter har n\aa{}gon teknisk sakkunskap.

"{}R\"atteg\aa{}ngen var verkligen rolig eftersom ingen [annan] kunde \"amnet. 
Vissa av dokumenten jag lade fram under r\"atteg\aa{}ngen var ganska slugt 
utvalda, som det h\"ar e-postbrevet fr\aa{}n n\aa{}n snubbe som talar om f\"or 
mig hur man anv\"ander mottagaren betalar p\aa{} Televerket. Jag lade 
ocks\aa{} fram en lista p\aa{} alla svenska BBS:er, och ber\"attade f\"or 
domaren att det var 'gratis tillhandah\aa{}llna datorsystem'. Givetvis hade 
ingen en aning om skillnaden mellan en BBS som k\"ors p\aa{} en 386SX i en 
17-\aa{}rings rum och ett landsomfattande X.25 datan\"atverk."{}

Otto tycker inte att han beg\aa{}tt n\aa{}got brott, och \"ar klok nog att 
anv\"anda enkla beskrivningar som r\"atten f\"orst\aa{}r. Han f\"ornekar inte 
att han anv\"ant Datapak precis s\aa{} mycket som Televerket h\"avdar, och 
s\"ager sig vara beredd att betala f\"or det. Men han tycker att det \"ar 
orimligt att han skall betala kostnaderna f\"or sp\aa{}rning och utredning 
fr\aa{}n Televerket.

Pege kallas bara in f\"or att beskriva hur sp\aa{}rningen av Otto g\aa{}tt 
till. I \"ovriga fr\aa{}gor \"ar man h\"anvisad till f\"orunders\"okningen, en 
f\"orskr\"acklig bibba som n\"astan uteslutande inneh\aa{}ller tekniska 
beskrivningar och olika listor p\aa{} sp\aa{}rningar som utf\"orts av Pege. 
Bland "{}bevismaterialet"{} finns Ottos egna anteckningar, flera helt 
harml\"osa, med detaljerad teknisk information om telefonnummer e~t~c till 
olika datorsystem v\"arlden \"over. Utan vidare f\"orklaring av vad f\"or 
slags information det r\"or sig om, kallas dessa obegripliga anteckningar 
"{}hackersnoteringar"{}. Dessutom bifogas en m\"angd utskrifter av filer 
fr\aa{}n Ottos h\aa{}rddisk.

Detta material har uppenbarligen bara lagts till handlingarna f\"or att f\aa{} 
Otto att framst\aa{} som "{}skum"{}. Utskrifterna kunde lika g\"arna ha varit 
fotostatkopior av "{}ol\"ampliga b\"ocker"{} fr\aa{}n hans bokhylla. Den enda 
avsikten med att bifoga detta material m\aa{}ste ha varit att 
misst\"ankligg\"ora Otto f\"or att han tillh\"ort en viss subkultur.

N\aa{}gonstans m\aa{}ste domstolen ha tr\"ottnat p\aa{} att Televerket inte 
kunnat prestera ett begripligt \aa{}tal. Oavsett vem som ljugit eller talat 
sanning, framstod Ottos p\aa{}st\aa{}ende att han inte trott att samtalen 
kostat pengar som sannolikt f\"or r\"atten. Eftersom \aa{}klagaren inte kunde 
bevisa motsatsen, ogillade man hela \aa{}talet. Dessutom ogillades Televerkets 
beg\"aran om skadest\aa{}nd, och yrkandet att Otto skulle utvisas ur Sverige. 
Televerket fick sj\"alva betala sina r\"atteg\aa{}ngskostnader. Televerket 
f\"orlorade, Otto Sync vann. Detta skedde den 18 december 1992, men domen 
meddelades f\"orst den 8 januari.

I efterhand s\"ager han sj\"alv att "{}trots att jag var skyldig som fan och 
hamnade i domstolen, f\"orlorade Televerket fallet."{}

\section*{Slutet gott...}

Televerket, nu omd\"opt till Telia, svarade med att \"overklaga domen till 
Svea Hovr\"att den 15 januari. Eftersom Otto bara skulle vara kvar i Sverige 
till den 1 april, ville man att hovr\"atten skulle behandla fallet innan dess, 
vilket givetvis var en hoppl\"os beg\"aran.

I september var Otto tillbaka i Frankrike, och givetvis hackade han 
fortfarande. S\aa{}, en kv\"all dyker "{}White Night"{} upp p\aa{} QSD igen. 
"{}Jag b\"orjade sm\aa{}prata med Pege, som f\"orv\"antade sig att jag skulle 
dyka upp i hovr\"atten i oktober"{}, ber\"attar han. Hovr\"atten kunde 
f\"ormodligen inte f\aa{}tt honom utl\"amnad till Sverige, men hur som helst 
hade han redan bokat en biljett till Bangkok den 4 oktober.

Hovr\"atten tog upp fallet vid en handl\"aggning den 25 oktober. Eftersom 
Televerket inte kompletterat sin st\"amningsans\"okan med n\aa{}got nytt, och 
eftersom Otto inte var tillg\"anglig, besl\"ot hovr\"atten att avskriva 
m\aa{}let. Televerket och Pege f\"orlorade igen.

\medskip{}

\noindent{}Fotnot: Otto Sync har precis l\"amnat sitt jobb som ingenj\"or 
p\aa{} ett stort, multinationellt f\"oretag i Bangkok, d\"ar han varit chef 
p\aa{} en teknisk supportavdelning som arbetar med n\"at\"overvakning och 
intelligenta n\"at. Han h\aa{}ller som b\"ast p\aa{} att s\"atta upp sitt eget 
Internet-service f\"oretag. Han kan n\aa{}s p\aa{} emailadressen 
$<$osync@hotmail.com$>$. Pege Gustafsson har fortfarande stort 
s\"akerhetsansvar p\aa{} Telia. Han har b\aa{}de muntligen och brevledes 
ombetts kommentera artikeln, men avb\"ojt.

\end{document}

