%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% Contents: Specialities of the LaTeX system
% $Id: spec.tex,v 1.4 1998/09/29 08:05:09 oetiker Exp oetiker $
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
 
\chapter{\cyr{}Корисні можливості}
\begin{intro}
  При створенні великих документів, ви можете скористатися 
  деякими корисними можливостями \LaTeX{}, такими, як
  генерація покажчиків, робота з бібліоґрафією, 
  та іншими. Набагато детальніший опис можливостей та розширень 
  \LaTeX{} можна знайти в
  {\normalfont\manual{}} та {\normalfont \companion}.
\end{intro}

\section{\cyr{}Включення EPS графіки}\label{eps} 
\LaTeX{} надає базові засоби для роботи з плаваючими об'єктами,
такими, як зображення чи графіки, за допомогою оточень \ei{figure} 
та \ei{table}.

Існує також ряд можливостей створювати власне графіку\index{графіка} 
за допомогою базового \LaTeX{} або спеціальних пакетів.
На жаль, більшість користувачів вважають ці способи занадто складним, 
і тому про них не йтиметься далі в цьому \emph{Вступі}.
Ви зможете знайти потрібну інформацію з цього приводу, звернувшись до 
\companion{} або до \manual{}.

Набагато простіший спосіб отримання графіки в документі "---
створити її за допомогою спеціалізованих програмних 
пакетів\footnote{Таких, як XFig, CorelDraw!,
  Freehand, Gnuplot, \ldots} і включити готові зображення в документ. 
Пакети  \LaTeX{} пропонують багато способів це зробити.
У цьому \emph{Вступі} ми висвітлимо тільки використання графіки 
у форматі \EPSi{} (\wi{EPS}), 
оскільки він досить простий і широко вживаний.  
Для того, щоб отримати зображення 
в форматі EPS, вам потрібен доступ до \PSi{} 
  принтера\footnote{Інша можливість отримати \PSi{} "---
  скористатися програмою \textsc{\wi{GhostScript}}, що 
  доступна за адресою \CTAN|support/ghostscript|. 
  Користувачів Windows та OS/2 може зацікавити 
  \textsc{GSview}.}.

Пакет \pai{graphicx} (автор "--- D.~P.~Carlisle) надає 
гарний набір команд для включення графіки. 
Він є частиною цілого зібрання пакетів, що називається 
<<graphics>>\footnote{\CTAN|macros/latex/required/graphics|}.

Працюючи в системі з доступним для виводу
\PSi{} принтером та встановленим пакетом
\pai{graphicx}, скористайтеся наступною інструкцією для
включення зображення в документ:

\begin{enumerate}
\item Експортуйте зображення з вашої графічної програми 
    в формат EPS\footnote{Якщо програма не може експортувати 
    в формат EPS, спробуйте встановити драйвер 
    \PSi{} принтера (наприклад, Apple  LaserWriter) 
    і надрукуйте його у файл через цей драйвер. 
    Якщо пощастить, ви отримаєте EPS файл. Пам'ятайте, 
    EPS повинен містити не більше однієї сторінки. 
    Драйвери деяких принтерів можна явно настроїти для 
    створення файлів у форматі EPS.}.
\item Завантажте пакет \pai{graphicx} у преамбулі вхідного файлу
    за допомогою команди 
\begin{lscommand}
\verb|\usepackage[|\emph{драйвер}\verb|]{graphicx}|
\end{lscommand}
де \emph{драйвер} "--- назва вашого конвертора
<<DVI в \PSi{}>>. Найбільш широко використовувана програма
називається \texttt{dvips}. Назва драйвера потрібна, оскільки 
не існує стандарту на те, як включати графіку в \TeX{}. 
Знаючи назву \emph{драйвера}, пакет \textsf{graphicx} 
може вибрати правильний метод включення інформації про графіку 
в файл \eei{dvi}, так, щоб драйвер зрозумів це і міг правильно 
включити файл \eei{eps}.
\item Скористайтеся командою 
\begin{lscommand}
\ci{includegraphics}\verb|[|\emph{ключ}=\emph{значення}, \ldots\verb|]{|\emph{файл}\verb|}|
\end{lscommand}
для включення \emph{файл}у до вашого документа. 
Необов'язковим параметром 
може бути список \emph{ключ}ів і їхніх \emph{значень}, 
які повинні іти через кому. \emph{Ключ}і можуть слугувати для 
зміни ширини, висоти, та орієнтації включеної графіки. 
Таблиця~\ref{keyvals} перелічує найбільш важливі ключі.
\end{enumerate}

\begin{table}[htb]
\caption{Назви ключів пакета \textsf{graphicx}.}
\label{keyvals}
\begin{lined}{10cm}
\begin{tabular}{@{}ll@{}}
\texttt{width}& масштабує графіку до заданої ширини\\
\texttt{height}& масштабує графіку до заданої висоти\\
\texttt{angle}& повертає графіку проти годинникової стрілки\\
\texttt{scale}& масштабує графіку\\
\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}

Наступний приклад, сподіваюся, зробить це зрозумілішим:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\begin{figure}
\begin{center}
\includegraphics[angle=90, width=0.5\textwidth]{test}
\end{center}
\end{figure}
\end{verbatim}
\end{code}
Зображення, що міститься у файлі \texttt{test.eps}, 
\emph{спершу} повернуте на 90 градусів, а \emph{потім} 
масштабоване до ширини, що дорівнює 0.5 ширини стандартного абзацу.  
Співвідношення сторін зберігається, оскільки висоту 
не задано.  Ширина і висота можуть бути також задані в абсолютних 
одиницях. Дивіться таблицю~\ref{units} на сторінці~\pageref{units} 
для більш детальної інформації. Якщо ви бажаєте знати про це 
більше, читайте \cite{graphics} і \cite{eps}.

\section{\cyr{}Бібліоґрафія}
 
За допомогою оточення \ei{thebibliography} ви можете створити 
бібліоґрафію\index{бібліоґрафія}. Кожен елемент починається з 
\begin{lscommand}
\ci{bibitem}\verb|[|\emph{label}\verb|]{|\emph{marker}\verb|}|
\ci{bibitem}\verb|[|\emph{міткаl}\verb|]{|\emph{маркер}\verb|}|
\end{lscommand}
\emph{Маркер} потім використовується 
для посилань на книгу чи статтю:
\begin{lscommand}
\ci{cite}\verb|{|\emph{маркер}\verb|}|
\end{lscommand}
Якщо не задати параметр \emph{міткаl}, 
елементи бібліоґрафії будуть пронумеровані автоматично. Параметр
після команди \verb|\begin{thebibliography}| встановлює
максимальну ширину цього номера. В наступному прикладі
\verb|{99}| повідомляє \LaTeX{}, що номер жодного з елементів
бібліоґрафії не буде ширшим, ніж число <<99>>.
\enlargethispage{1cm}

\begin{example}
Партл~\cite{pa} запропонував, 
щоб \ldots 

\begin{thebibliography}{99}
\bibitem{pa} H.~Partl: 
\emph{German \TeX},
TUGboat Volume~9, Issue~1 (1988)

\end{thebibliography}
\end{example}
\chaptermark{\cyr{}Особливості} % w need to fix the damage done by the
\thispagestyle{fancyplain}      %bibliography example.


%\newpage

Для роботи з бібліоґрафією більших проектів варто скористатися 
програмою Bib\TeX{}, що входить до більшості дистрибутивів
\TeX{}\footnote{Для  роботи з україномовною бібліоґрафією слід
скористатися 8-бітним  Bib\TeX{}'ом \texttt{bibtex8}, який також входить
до більшості дистрибутивів \TeX{}.\prymper}. Він дозволяє підтримувати
бібліоґрафічну базу даних  і вибирати з неї описи документів, посилання
на які є у  вашому документі. Візуальна презентація бібліоґрафій, 
зґенерованих Bib\TeX{}'ом, базується на концепції стилів,  що дозволяє
створити бібліоґрафію у відповідності з певним  стандартом чи дизайном. 


\section{Покажчики}
\label{sec:indexing}

Корисною особливістю багатьох книг є їхні предметні
покажчики\index{предметний покажчик}. Покажчики можуть бути створені
автоматично за допомогою \LaTeX{} і супутньої програми
\texttt{makeindex}\footnote{На системах, що не підтримують довгі
  назви файлів, програма може називатися \texttt{makeidx}.}. У цьому
\emph{Вступі} будуть викладені тільки базові команди для створення 
покажчика. Більш детальний опис можна знайти в~\companion. \index{програма
  makeindex}\index{пакет makeidx}

Для того, щоб \LaTeX{} міг створювати покажчик,
необхідно завантажити пакет \pai{makeidx}: 
\begin{lscommand}
\verb|\usepackage{makeidx}|
\end{lscommand}
\noindent та активізувати спеціальні команди індексування,
помістивши
\begin{lscommand}
  \ci{makeindex}
\end{lscommand}
\noindent у преамбулу документа.

Вміст покажчика створюється командами
\begin{lscommand}
  \ci{index}\verb|{|\emph{ключ}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent де \emph{ключ} "--- елемент покажчика. Ви вводите
команди створення покажчика у ті місця тексту, куди ці елементи
повинні вказувати. Таблиця~\ref{index} пояснює синтаксис
аргументу \emph{ключ} на кількох прикладах.

\begin{table}[!tp]
\caption{Приклади синтаксису ключів покажчика}
\label{index}
\begin{center}
\newcolumntype{Y}{>{\raggedright\arraybackslash}X}
\begin{tabularx}{\textwidth}{@{}llY@{}}
  \textbf{Приклад} &\textbf{Елемент} &\textbf{Пояснення}\\\hline
  \rule{0pt}{1.05em}\verb|\index{hello}| &hello, 1 &Звичайний елемент\\
\verb|\index{hello!Peter}|   &\hspace*{2ex}Peter, 3 & Підпорядкований елемент\\
\verb|\index{Sam@\textsl{Sam}}|     &\textsl{Sam}, 2& Форматований ключ\\
\verb|\index{Lin@\textbf{Lin}}|     &\textbf{Lin}, 7& Те ж\\
\verb.\index{Jenny|textbf}.     &Jenny, \textbf{3}& Форматований номер сторінки\\
\verb.\index{Joe|textit}.     &Joe, \textit{5}& Те ж\\
\verb.\index{eolienne@\'eolienne}.     &\'eolienne, 4& Обробка акцентів
\end{tabularx}
\end{center}
\end{table}

Коли \LaTeX{} обробляє вхідний файл, кожна команда
\verb|\index| записує відповідний елемент покажчика разом з
номером поточної сторінки в спеціальний файл. Файл має ту ж назву, що
і вхідний файл \LaTeX{}, але інше розширення (\eei{idx}).
Цей \eei{idx} файл потім може бути оброблений програмою 
\texttt{makeindex}.

\begin{lscommand}
  \texttt{makeindex} \emph{назвафайлу}
\end{lscommand}
Програма \texttt{makeindex}\footnote{Оскільки українські 
  літери пишуться в файл у вигляді команд типу 
  \texttt{\char'134IeC \{\char'134cyrp \}},
  для створення покажчиків україномовних документів  
  потрібно користуватися програмою \texttt{uamakeindex}.\prymper} 
генерує відсортований покажчик з тією ж назвою, але цього разу з
розширенням \eei{ind}. Якщо тепер повторно обробити вхідний
файл, цей відсортований покажчик включається в документ у те
місце, де \LaTeX{} знаходить команду
\begin{lscommand}
  \ci{printindex}
\end{lscommand}

Пакет \pai{showidx}, що входить у \LaTeXe{}, друкує всі елементи
покажчика на лівому полі тексту. Це дуже корисно при перевірці тексту
і звірці покажчика.


Пам'ятайте, що команда \ci{index} може негативно вплинути на 
вигляд документа, так що користуйтеся нею обережно.

\begin{example}
Моє Слово \index{слово}. А тепер 
Слово\index{слово}. Зверніть увагу 
на розміщерння крапки.
\end{example}

\section{Вибагливі колонтитули}
\label{sec:fancy}

Пакет \pai{fancyhdr}\footnote{Доступний з
  \CTAN|macros/latex/contrib/supported/fancyhdr|} (автор "---
Piet van~Oostrum) надає кілька простих команд, що дозволяють
вам налаштовувати верхні і нижні колонтитули документа. Якщо ви зараз
глянете на верх цієї сторінки, то побачите одне з можливих
застосувань цього пакета.

\begin{figure}[!htbp]
\begin{lined}{\textwidth}
\begin{verbatim}
\documentclass{book}
\usepackage{fancyhdr}
\pagestyle{fancy}
 % цим ми забезпечуємо вивід заголовків розділів
 % і підрозділів маленькими літерами
\renewcommand{\chaptermark}[1]{\markboth{#1}{}}
\renewcommand{\sectionmark}[1]{\markright{\thesection\ #1}}
\fancyhf{}  % вилучаємо поточні установки для колонтитулів
\fancyhead[LE,RO]{\bfseries\thepage}
\fancyhead[LO]{\bfseries\rightmark}
\fancyhead[RE]{\bfseries\leftmark}
\renewcommand{\headrulewidth}{0.5pt}
\renewcommand{\footrulewidth}{0pt}
\addtolength{\headheight}{0.5pt} % залишаємо місце для лінійки
\fancypagestyle{plain}{%
   \fancyhead{} % вилучаємо колонтитули на звичайних сторінках 
   \renewcommand{\headrulewidth}{0pt} % і лінійку
}
\end{verbatim}
\end{lined}
\caption{Приклад налаштування \pai{fancyhdr}} \label{fancyhdr}
\end{figure}

При налаштуванні колонтитулів хитрість полягає у тім, щоб включити 
туди такі речі, як заголовки поточних розділу чи підрозділу. 
\LaTeX{} досягає цього в два етапи. У визначеннях колонтитулів 
можна використовувати команди \ci{rightmark} і \ci{leftmark}, 
щоб відобразити заголовки поточного розділу чи підрозділу, відповідно. 
Значення цих двох команд міняються при обробці команд 
\ci{chapter} чи \ci{section}.

Для максимальної гнучкості команди \ci{chapter} і подібні не
перевизначають \ci{rightmark} і \ci{leftmark} самі, а викликають 
іншу команду, що називається \ci{chaptermark}, \ci{sectionmark} чи
\ci{subsectionmark}, відповідальну за перевизначення \ci{rightmark}
і \ci{leftmark}.

Якщо потрібно змінити вигляд назви розділу у верхньому
колонтитулі, просто <<обновіть>> команду \ci{chaptermark}.
\cih{sectionmark}\cih{subsectionmark}

Рисунок~\ref{fancyhdr} показує можливий варіант настройки пакета
\pai{fancyhdr}, що створює майже такі  колонтитули, як у цьому
буклеті. У будь-якому випадку я рекомендую вам ознайомитися з
документацією пакета за адресою, згаданою у виносці.

\section{Пакет \textsf{verbatim}}

Раніше в цьому \emph{Вступі} ви ознайомилися з \emph{оточенням}
\ei{verbatim}. У цьому підрозділі ви довідаєтеся про \emph{пакет}
\pai{verbatim}. Пакет \pai{verbatim} являє собою повторну
реалізацію оточення \ei{verbatim}, що обходить деякі з його
обмежень. Саме по собі це не так вже й захоплююче, але, крім того, у нього
була додана деяка нова функціональність, і саме з цієї причини я 
згадую тут цей пакет. Пакет \pai{verbatim} надає команду

\begin{lscommand}
\ci{verbatiminput}\verb|{|\emph{назвафайлу}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent яка дозволяє вам включати текстовий файл у ваш
документ так, наче його вміст знаходиться усередині оточення
\ei{verbatim}.

Оскільки пакет \pai{verbatim} входить у комплект <<tools>>, ви знайдете його
установленим на більшості систем. Якщо ви хочете довідатися про нього
більше, обов'язково прочитайте \cite{verbatim}.

\section{Звантаження і встановлення пакетів \LaTeX{}}\label{sec:Packages}

Більшість дистрибутивів \LaTeX{} містить велику кількість
%попередньо заздалегідь встановлених  
стильових пакетів, але ще більше доступно в мережі.
Основним місцем, де їх потрібно шукати в Інтернеті, є
CTAN (\url{http://www.ctan.org/}).

Дистрибутиви таких пакетів, як \pai{geometry}, \pai{hyphenat}, та
багатьох інших, типово складаються з двох файлів: файлу з
розширенням \eei{ins}, та іншого "--- з розширенням
\eei{dtx}. Часто там буде ще й \texttt{readme.txt} з коротким
описом пакета. Звичайно, його слід читати першим.

У будь-якому випадку, коли ви маєте копію файлів пакета на
комп'ютері, вам ще потрібно обробити їх таким чином, щоб (а)~повідомити
ваш дистрибутив \TeX, де знаходиться новий стильовий пакет, і (б)~отримати
документацію. Ось як виконати першу частину:

\begin{enumerate}
\item Виконайте \LaTeX{} з файлом \eei{ins}. Це згенерує
  файл \eei{sty}.
\item Перемістіть файл \eei{sty} у місце, де ваш 
  дистрибутив зможе його знайти. Як правило, це у підкаталозі 
  \texttt{\ldots/\emph{localtexmf}/tex/latex}
  (користувачі Windows чи OS/2 можуть змінити напрям похилих рисок).
\item Поновити базу даних назв файлів вашого дистрибутива.
  Команда залежить від дистрибутива \LaTeX, яким ви користуєтесь:\\
  te\TeX{}, fp\TeX{} "--- \texttt{maktexlsr} або \texttt{texhash};\\
  web2c "--- \texttt{maktexlsr};\\
  Mik\TeX{} "--- \texttt{initexmf -update-fndb} або скористайтеся GUI.
\end{enumerate}

\noindent Тепер з файла \eei{dtx} 
   можна згенерувати документацію:

\begin{enumerate}
\item Виконайте \LaTeX\ з файлом \eei{dtx}. Це згенерує файл 
  \eei{dvi}. Пам'ятайте,  можливо доведеться виконувати \LaTeX\ 
  кілька разів, щоб отримати правильні перехресні посилання.
\item Перевірте, чи з'явився серед інших файлів файл \eei{idx}.
  Якщо ні "--- можете перейти до кроку ~\ref{step:final}.
\item Щоб отримати покажчик, виконайте наступне:\\

\begin{lsprogram}
\texttt{makeindex -s gind.ist \textit{назва}}
\end{lsprogram}

\noindent де \textit{назва} "--- назва основного файла (без розширення).
 \item Виконайте \LaTeX\ з файлом \eei{dtx} ще раз. \label{step:next}
    
\item Нарешті, створіть файл \eei{ps} або \eei{pdf}
  для отримання більшого задоволення від читання.\label{step:final}
  
\end{enumerate}

Може трапитися, що ви виявите файл \eei{glo}. Виконайте наступну
команду між кроками ~\ref{step:next} і~\ref{step:final}:

\begin{lsprogram}
\texttt{makeindex -s gglo\eei{ist} -o \textit{назва}\eei{gls} \textit{назва}\eei{glo}}
\end{lsprogram}

\noindent Не забудьте виконати \LaTeX\ з файлом \eei{dtx} 
ще один раз перед переходом до кроку ~\ref{step:final}.


%%% Local Variables: 
%%% mode: latex 
%%% TeX-master: "lshort" 
%%% End:  


%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% Contents: Chapter on pdfLaTeX
% French original by Daniel Flipo 14/07/2001
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%

\section{Робота з pdf\LaTeX} \label{sec:pdftex}\index{PDF}
\secby{Daniel Flipo}{Daniel.Flipo@univ-lille1.fr}%
Документи у форматі PDF є гіпертекстовим\index{гіпертекст}.  Як і на веб
сторінці, деякі слова в документі є гіперпосиланнями на інші місця
документа, або навіть на інші документи. Якщо клацнути мишкою на таке
гіперпосилання, ви потрапите туди,  куди воно вказує. У контексті
\LaTeX{} це значить, що усі \ci{ref} та \ci{pageref} стають
гіперпосиланнями. Крім того,  зміст, предметний покажчик, та інші
аналогічні структури  стають зібраннями гіперпосилань.

Більшість веб сторінок зараз створені у HTML \emph{(HyperText
  Markup Language)}. Цей формат має кілька суттєвих недоліків 
при створенні наукових документів. 

\begin{enumerate}
\item Включення математичних формул у документи HTML не підтримується.  
  Хоча для цього існує стандарт, більшість переглядачів, що   
  використовуються нині, не підтримують його або не мають відповідних   
  шрифтів.  

\item Вивід на друк HTML документів можливий, але результат   
  відрізняється для різних платформ і переглядачів, та й якість далека від
  тієї, до якої звикли у світі \LaTeX{}.
\end{enumerate}

%There have been many attempts to create translators from \LaTeX{} to
%HTML. Some were even quite successful in the sense that they are able
%to produce legible web pages from a standard \LaTeX{} input file. But
%all of them cut corners left and right to get the job done. As soon as
%you start using more complex \LaTeX{} features and external packages
%things tend to fall apart. Authors wishing to preserve the unique
%typographic quality of their documents even when publishing on the web
%turn to PDF \emph{(Portable Document Format)}, which preserves the 
%layout of the document and permits hypertext
%navigation. Most modern browsers come with plugins that allow the
%direct display of PDF documents.

Було багато спроб створити транслятори з \LaTeX{} в HTML. Деякі були
досить успішними у тому сенсі, що вони можуть створювати  правильні веб
сторінки із стандартних вхідних файлів  \LaTeX{}.  Але усі вони, щоб
виконати роботу, рубають кути наліво і направо.  Як тільки ви почнете
використовувати більш складні властивості \LaTeX{} та зовнішні пакети,
документ перестає триматися купи.  Автори, що бажають зберегти унікальні
типографські властивості їхніх документів навіть після публікації в
тенетах, звертаються до PDF \emph{(Portable Document Format)}, який
зберігає макет документа  і дозволяє навігацію за допомогою
гіперпосилань. Більшість сучасних  переглядачів мають модуль, що
дозволяє безпосередній перегляд документів PDF.


%In contrast to the DVI and PS format, PDF documents can be displayed
%and printed on most computer platforms (Unix, Mac, Windows), thanks to
%the Adobe Acrobat Reader software, which can be downloaded freely from
%Adobe's website. On many computers it even comes pre-installed with the base
%OS distribution.

%На відміну від документів у форматах DVI та PS та, документи у форматі 
%PDF можуть бути відображені та роздруковані на більшості комп'ютерних платформ 
%(Unix, Mac, Windows), завдяки програмі Adobe Acrobat Reader, яку можна вільно 
%завантажити з веб сайта Adobe. На багатьох комп'ютерах вона навіть 
%попередньо встановлена разом з операційною системою. 

%Even though there are DVI and PS viewers for almost every platform,                       
%you will find that \wi{acrobat reader} and \wi{xpdf} for viewing                          
%PDF documents are more widely deployed. So providing PDF                                  
%versions of your documents will make them much more accessible to                         
%your potential readers.                                                                   

Незважаючи на те, що переглядачі для DVI та PS файлів існують практично для 
усіх платформ, програми \wi{Adobe Acrobat Reader} та \wi{xpdf},
призначені для перегляду документів у форматі PDF, є набагато більш поширені. 
Тому надання PDF версії документа зробить його більш доступним для 
потенційного читача.


%\subsection{PDF Documents for the Web}
\subsection{Документи PDF для Тенет}

Створити файл PDF з вихідного тексту \LaTeX{} дуже просто завдяки 
програмі pdf\TeX{}, автором якої є H\`an~Th\'{\^e}~Th\`anh. Pdf\TeX{}
створює файл у форматі PDF так само, як \TeX{} створює файл у форматі
DVI. Існує також pdf\LaTeX{}, який  створює PDF з вихідного тексту
\LaTeX{}. \index{pdftex@pdf\TeX}\index{pdftex@pdf\LaTeX}

%The creation of a PDF file from \LaTeX{} source is very simple,
%thanks to the pdf\TeX{} program developed by
%H\`an~Th\'{\^e}~Th\`anh. pdf\TeX{} produces PDF output where normal
%\TeX{} produces DVI. There is also a pdf\LaTeX{}, which produces
%  PDF output from \LaTeX{} sources. \index{pdftex@pdf\TeX}\index{pdftex@pdf\LaTeX}

Обидва, pdf\TeX{} і pdf\LaTeX{}, входить у  більшість сучасних
дистрибутивів \TeX{}, таких, як te\TeX{}, fp\TeX{}, Mik\TeX, \TeX{}Live
та CMac\TeX{}.

%Both pdf\TeX{} and pdf\LaTeX{} are installed automatically by most
%modern \TeX{} distributions, such as te\TeX{}, fp\TeX{},
%Mik\TeX, \TeX{}Live and CMac\TeX{}.

%To produce a PDF instead of DVI, it is sufficient to replace the
%command \texttt{latex file.tex} by
%\texttt{pdflatex file.tex}. On systems where \LaTeX{} is not called from the
%command line, you may find a special button in the \TeX{}ControlCenter.

Для того, щоб створити PDF замість DVI, достатньо замість команди 
\texttt{latex file.tex}  виконати \texttt{pdflatex file.tex}. В
системах, де \LaTeX{} не викликається з командного рядка, потрібно
знайти спеціальну кнопку в \TeX{}ControlCenter.

%In \LaTeX{} you can define the the paper size with an 
%optional documentclass argument such as \texttt{a4paper} or
%\texttt{letterpaper}. This works in pdf\LaTeX{} too, but on top of this
%pdf\TeX{} also needs to know the physical size of the paper and not just
%the area to use for the layout.
%\index{paper size}
%If you use the
%\pai{hyperref} package (see page \pageref{ssec:pdfhyperref}), the
%papersize will be adjusted automatically. Otherwise you have to do this
%manually by putting the following lines into the preamble of the document:
%\begin{code}
%\begin{verbatim}
%\pdfpagewidth=\paperwidth
%\pdfpageheight=\paperheight
%\end{verbatim}
%\end{code}

В \LaTeX{} параметри сторінки можна задавати за допомогою необов'язкового 
аргументу команди \ci{documentclass}, наприклад \texttt{a4paper} або
\texttt{letterpaper}. Це працює і в pdf\LaTeX{}, але крім цього 
pdf\TeX{} потребує знати фізичні розміри аркуша паперу. \index{paper
size} Якщо ви користуєтесь пакетом \pai{hyperref} (див. 
стор.~\pageref{ssec:pdfhyperref}), розміри аркуша будуть встановлені
автоматично. В іншому випадку це можна зробити вручну, помістивши в
преамбулу документа наступні рядки:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\pdfpagewidth=\paperwidth
\pdfpageheight=\paperheight
\end{verbatim}
\end{code}

%The following section will go into more detail regarding the differences
%between normal \LaTeX{} and pdf\LaTeX{}. The main differences concern
%three areas: the fonts to use, the format of images to include, and the
%manual configuration of hyperlinks.

Наступні розділи розглянуть особливості pdf\LaTeX{} у порівнянні з
\LaTeX{} детальніше. Основні розбіжності стосуються трьох областей:
використання шрифтів, формат зображень для включення у документ,  і
ручну конфігурацію гіперпосилань.

%\subsection{The Fonts}
\subsection{Шрифти}

%\wi{pdf\LaTeX} can deal with all sorts of fonts (PK bitmaps, TrueType,
%PostScript type~1\dots) but prime \LaTeX{} font format, the bitmap PK
%fonts produce very ugly results when the document is displayed
%with Acrobat Reader. It is best to use PostScript Type 1 fonts
%exclusively to produce documents that display well.

Pdf\LaTeX\index{pdf\LaTeX} може працювати з багатьма типами шрифтів
(растровими PK,  векторними TrueType та \PSi{} type~1\dots), але
основний тип шрифтів \TeX{}, растрові PK шрифти, виглядають
непривабливо, коли документ переглядати за допомогою \wi{Acrobat
Reader}'а. Для того, щоб створити документ, який би гарно відображувався
на екрані, краще використовувати виключно шрифти \PSi{} Type 1.

%The PostScript Type 1 implementation of the Computer Modern and AMSFonts
%%bproduced by Blue Sky Research and Y\&Y, Inc., who then transferred
%copyright to the American Mathematical Society. The fonts were made
%publicly available in early 1997 and currently come with most of \TeX{}
%distributions. 

Шрифти Computer Modern та  AMSFonts
були конвертовані у формат \PSi{} Type 1 
фірмами Blue Sky Research та Y\&Y, Inc., які передали 
права інтелектуальної власності Американському Математичному Товариству.
Ці шрифти передані у вільне користування на початку 1997 року
і зараз розповсюджуються з більшістю дистрибутивів \TeX{}. 

Проте, якщо використовувати pdf\LaTeX{} для створення документів 
мовами, іншими ніж англійська, потрібні шрифти EC, LH, або CB (дивіться
обговорення шрифтів \fei{OT1} на ст.~\pageref{OT1}). 
Володимир Волович створив набір Type~1 шрифтів \texttt{cm-super},
який охоплює шрифти EC/TC, EC Concrete, EC Bright та LH. Він доступний на
\CTAN|/fonts/ps-type1/cm-super| і входить в  \TeX{}Live7
та Mik\TeX. Подібний набір type~1 шрифтів для CB Greek (створений Апостолосом 
Сирополосом) доступний на \CTAN|fonts/greek/cb|.
Нажаль, обидва ці набори дещо гіршої типографської якості ніж шрифти 
Type~1 CM створені Blue Sky/Y\&Y. Вони хінтовані автоматично, тому 
документ може виглядати на екрані не так ідеально, як із шрифтами 
від Blue Sky/Y\&Y. Проте, на пристроях високої розподільчої 
здатності (наприклад, лазернизх принтерах) вони дають результат 
ідентичний до результату оригінальних растрових шрифтів EC/LH/CB. 


Якщо ви створюєте документи однією з мов, що використовує латиницю,
є ще декілька рішень. 
\begin{itemize}
\item Можна скористатися пакетом \pai{aeguill}, або 
  \emph{Almost European Computer Modern with Guillemets}. 
  Додайте рядок 
  \verb+\usepackage{aeguill}+\paih{aeguill} в преамбулу вашого документа,  
  це дозволить використання віртуальних шрифтів AE замість шрифтів EC.  
\item Можна скористатися пакетом \pai{mltex}, але це працюватиме тільки тоді, коли 
  pdf\TeX{} був компільований з опцією \wi{mltex}.
\end{itemize}

Набір віртуальних шрифтів  AE, як і система {Ml\TeX}, переконує \TeX{},
що він працює з повним набором літер у кодуванні \fei{T1}, 
створюючи більшість літер, яких бракує в CM шрифтах, за допомогою комбінації 
існуючих літер і акцентів. Це дозволяє використовувати високоякісні CM шрифти 
у форматі type~1, що доступні на більшості систем. 
Це надає велику перевагу для переносів у європейських мовах, що використовують латиницю.  
Єдиним недоліком є те що функція пошуку Acrobat Reader'а не 
працюють з штучними символами  AE шрифту, тому 
слова з акцентованими літерами неможливо знайти у PDF файлі.

Для російської мови аналогічним рішенням є  використання віртуальних
шрифтів C1, доступних за адресою
\url{ftp://ftp.vsu.ru/pub/tex/font-packs/c1fonts}. 
Вони комбінують стандартні CM шрифти з колекції                              
Bluesky та шрифти CMCYR з наборів Paradissa і BaKoMa, усі вони доступні
на CTAN у форматі type~1.  Оскільки шрифти Paradissa містять тільки
російські літери, шрифти C1 не мають інших літер кирилиці. 

Альтернативним рішенням може бути використання 
інших родин шрифтів у форматі type~1.
Деякі з них навіть розповсюджуються з кожною копією  Acrobat
Reader'а. 
 
Два готових набори шрифтів доступні за допомогою пакетів 
\pai{pxfonts}, де основним шрифтом є \emph{Palatino}, та  
\pai{txfonts}, де основним шрифтом є \emph{Times}. Для того, щоб задіяти їх, 
додайте наступні рядки до преамбули документа:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage[T1]{fontenc}
\usepackage{pxfonts}
\end{verbatim}
\end{code}

Зверніть увагу, ви можете зустріти 
повідомлення на зразок
\begin{verbatim}
Warning: pdftex (file eurmo10): Font eurmo10 at ... not found
\end{verbatim}
у \iei{log} файлі. Це значить, що pdf\TeX{} не знайшов деякі шрифти.
Якщо не вирішити цю проблему, сторінки PDF документа, де використовуються 
не знайдені шрифти, не будуть відображені.

%This whole font business, especially the lack of a good EC fontset 
%equivalent in quality to the CM font in type~1 format,  is occupying the 
%minds of many people, so new solutions are cropping up all the time.
Вся ця справа з шрифтами, особливо брак високоякісних шрифтів EC, 
бентежить думки багатьох людей, так що весь час знаходяться нові рішення. 

\subsection{Використання графіки}
\label{ssec:pdfgraph}

Найкраще включати графіку в \LaTeX{} документ за допомогою пакета
\pai{graphicx} (див. ст.~\pageref{eps}). Якщо вказати опцію
\texttt{pdftex}, пакет буде працювати з pdf\LaTeX{}:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage[pdftex]{color,graphicx}
\end{verbatim}
\end{code}

У наведеному вище прикладі завантажено також пакет \pai{color},
оскільки використання кольорів є природнім у документах,
призначених для Тенет.

%:So much for the good news. The bad news is that EPS (Encapsulated Postscript), 
%your favorite format for graphics in \LaTeX{}, does
%\emph{not} work for PDF files. If you do not define a file extension
%in the \ci{includegraphics} command, \pai{graphicx} will go
%looking for a suitable file on its own, depending on the setting of
%the \emph{driver} option. For \texttt{pdftex} this is
%formats \texttt{.png}, \texttt{.pdf}, \texttt{.jpg}, \texttt{.mps} (MetaPost),
%and \texttt{.tif}---but \emph{not} \texttt{.eps}.

Поки що все добре. Поганою новиною є те, що  EPS (\EPSi{}) не
підходить для \wi{pdf\LaTeX}. Якщо команді \ci{includegraphics} не
вказати розширення файла,  пакет \pai{graphicx} буде шукати файли
придатних форматів в залежності від опції \emph{драйвер}. Для
\texttt{pdftex} такими форматами  є \eei{png}, \eei{pdf}, \eei{jpg},
\eei{mps} (\MP\index{metapost@\MP}), та \eei{tif} "--- але \emph{не} \eei{eps}.

Найпростішим способом вирішення цієї проблеми є конвертування EPS
файлів у PDF формат за допомогою програми \texttt{epstopdf}, яка доступна
в багатьох операційних  системах. Для векторної графіки це прекрасне
рішення. Для растрових зображень (фотографії, скани) це не найкращий
вихід, оскільки формат PDF підтримує безпосереднє включення зображень  у
форматах PNG та JPEG. PNG підходить для зображень екрана (screenshots)
та інших зображень з невеликою кількістю кольорів. JPEG зручний для
фотографій, оскільки він дуже економічний.

Іноді буває доцільним не просто малювати певні геометричні 
фігури, а скоріше описати їх за допомогою спеціалізованої 
командної мови. Зверніть увагу на \MP\index{metapost@\MP}, який
можна знайти у більшості дистрибутивів \TeX{}, 
разом з власним детальним посібником.

\subsection{Гіпертекстові посилання}
\label{ssec:pdfhyperref}

Пакет \pai{hyperref} подбає про перетворення усіх внутрішніх посилань 
вашого документа у гіперпосилання. Для того, щоб це запрацювало, 
потрібно трішки почаклувати: цей пакет тому слід додавати 
\emph{останнім} в преамбулі вашого документа.

%Many options are available to customize the behaviour of the
%\pai{hyperref} package:
%\begin{itemize}
%\item either as a comma separated list after the pdftex option\\
%  \verb+\usepackage[pdftex]{hyperref}+
%\item or on individual lines with the command
%  \verb+\hypersetup{+\emph{options}\verb+}+.
%\end{itemize}
Існує два способи налаштування поведінки пакета \pai{hyperref}:
\begin{itemize}
\item за допомогою опцій, вказаних через кому в квадратних 
  дужках\\
  \verb+\usepackage[+\emph{опція1,опція2,\ldots}\verb+]{hyperref}+
\item або за допомогою спеціальної команди\\
  \verb+\hypersetup{+\emph{опція1,опція2,\ldots}\verb+}+\\
  яку можна використовувати кілька разів.
\end{itemize}

%The only required option is \texttt{pdftex}; the others are
%optional and allow you to change the default behaviour of hyperref.\footnote{It
%is worth noting that the \pai{hyperref} package is not limited to
%work with pdf\TeX{}. It can also be configured to embed PDF-specific
%information into the DVI output of normal \LaTeX{}, which then gets put
%into the PS file by \texttt{dvips} and is finally picked up by Adobe
%Distiller when it is used to turn the PS file PDF.} In the following
%list the default values are written in an upright font.

Єдиною обов'язковою опцією є \texttt{pdftex}; інші  дозволяють змінити
стандартну поведінку \pai{hyperref}\footnote{Пакет 
\pai{hyperref} працює не тільки з pdf\TeX{}. 
Його можна налаштувати так, що в DVI вивід звичайного \LaTeX{}
буде вбудовано PDF-специфічну інформацію, яку буде 
передано в PS файл за допомогою \texttt{dvips}, 
а потім використано Adobe Distiller'ом  за допомогою якого 
PS файл може бути перетворено в PDF.}. В наступному списку
опцій стандартні значення вказані прямим шрифтом.

\begin{description}
  \item[\texttt{bookmarks (=true,\textit{false})}] вказує, 
    показати чи сховати закладки при відкритті документа
  \item [\texttt{pdftoolbar (=true,\textit{false})}] 
    показати чи сховати лінійку інструментів Acrobat'а
  \item [\texttt{pdfmenubar (=true,\textit{false})}] 
    показати чи сховати меню  Acrobat'а
  \item [\texttt{pdffitwindow (=true,\textit{false})}] 
    чи масштабувати сторінку до розміру вікна
    при відкритті документа
  \item [\texttt{pdftitle (=\{текст\})}] 
    визначає назву документа, яка буде відображена 
    у вікні \texttt{Document Info} Acrobat'а
  \item [\texttt{pdfauthor (=\{текст\})}] 
    Автор PDF документа
  \item [\texttt{pdfnewwindow (=true,\textit{false})}] 
    визначає, чи відкривати нове вікно, коли активізувати 
    гіперпосилання, що веде за межі поточного документа
  \item [\texttt{colorlinks (=false,\textit{true})}] 
    показувати <<зони>> посилань кольором (\texttt{true}) 
    чи рамками (\texttt{false}). 
    Кольори можуть бути налаштовані
    за допомогою наступних опцій:
    \begin{description}
    \item [\texttt{linkcolor (=red)}] 
      колір внутрішніх посилань
      (розділи, сторінки і т.~ін.)
    \item [\texttt{citecolor (=green)}] 
      колір посилань на бібліографію
    \item [\texttt{filecolor (=magenta)}] 
      колір посилань на файли
    \item [\texttt{urlcolor (=cyan)}] 
      колір url посилань (e-mail, web)
    \end{description}
\end{description}

%\vspace{\baselineskip}

Якщо вас задовольняють стандартні значення, використовуйте
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage[pdftex]{hyperref}
\end{verbatim}
\end{code}

Для того, щоб отримати відкритий список закладок та 
кольорові посилання (вказувати значення \texttt{=true} не обов'язково):
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage[pdftex,bookmarks,colorlinks]{hyperref}
\end{verbatim}
\end{code}

Якщо документ створюється для друку, кольорові посилання "--- не
дуже гарна ідея, оскільки вони будуть сірими і погано читаються
(якщо ви користуєтеся чорно-білим принтером), тому можна
скористатися кольоровими рамками, які не друкуються:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage{hyperref}
\hypersetup{colorlinks=false,pdftex}
\end{verbatim}
\end{code}
або зробити посилання чорними:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage{hyperref}
\hypersetup{colorlinks,%
            citecolor=black,%
            filecolor=black,%
            linkcolor=black,%
            urlcolor=black,%
            pdftex}
\end{verbatim}
\end{code}

Якщо ви хочете надати інформацію для секції   
\texttt{Document Info} PDF файла:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\usepackage[pdfauthor={Pierre Desproges}%
            pdftitle={Des femmes qui tombent},%
            pdftex]{hyperref}
\end{verbatim}
\end{code}

\vspace{\baselineskip}

Крім гіперпосилань, що створюються автоматично для перехресних посилань документа, 
можна створити додаткові гіперпосилання, явно вказавши 
%In addition to the automatic hyperlinks for cross references, it is
%possible to embed explicit links using
\begin{lscommand}
\ci{href}\verb|{|\emph{url}\verb|}{|\emph{text}\verb|}|
\end{lscommand}

Наприклад, 
\begin{example}
The 
\href{http://www.ctan.org}{CTAN} 
website.
\end{example}
Клацніть мишкою на слові <<\textcolor{magenta}{CTAN}>>
і ви потрапите на CTAN.

%If the destination of the link is not a URL but a local file,
%  you can use use the \ci{href} command: 
%\begin{verbatim}
%  The complete document is \href{manual.pdf}{here}
%\end{verbatim}
%Which produces the text ``The complete document is \textcolor{cyan}{here}''.
%A click on the word
%``\textcolor{cyan}{here}''
%will open the file \texttt{manual.pdf}. (The filename is relative to
%the location of the current document).
Якщо місце призначення посилання не URL а локальний файл, 
скористайтеся командою  \ci{href}:
\begin{example}
Повний документ знаходиться 
\href{manual.pdf}{тут}
\end{example}
Якщо клацнути мишкою на слові <<\textcolor{cyan}{тут}>>,
повинен відкритися файл \texttt{manual.pdf}. (Ім'я файла відносно 
розташування поточного документа).

%The author of an article might want her readers to easily send
%  email messages by using the \ci{href} command inside the \ci{author}
%  command on the title page of the document:
%\begin{code}
%\begin{verbatim}
%\author{Mary Oetiker $<$\href{mailto:mary@oetiker.ch}%
%       {mary@oetiker.ch}$>$
%\end{verbatim}
%\end{code}
%Note that I have put the link so that my email address appears not only
%in the link but also on the page itself. I did this because the
%link\\
%\verb+\href{mailto:mary@oetiker.ch}{Mary Oetiker}+\\
%would
%work well within Acrobat, but once the page is printed the email address
%would not be visible anymore.
Автор статті можливо захоче, щоб читачі могли легко надіслати електронного листа
за допомогою команди \ci{href} всередині команди \ci{author}
на титульній сторінці документа:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\author{Mary Oetiker $<$\href{mailto:mary@oetiker.ch}%
       {mary@oetiker.ch}$>$
\end{verbatim}
\end{code}
Зверніть увагу, посилання розміщено так, що моя електронна адреса 
з'являється не тільки в гіперпосиланні, а і власне на сторінці. 
Це зроблено тому, що посилання
\verb+\href{mailto:mary@oetiker.ch}{Mary Oetiker}+
буде гарно працювати в Acrobat, але коли сторінку роздрукувати, 
електронна адреса вже не буде доступна.


\subsection{Проблеми з посиланнями}

%Messages like the following:
%\begin{verbatim}
%! pdfTeX warning (ext4): destination with the same identifier
%  (name{page.1}) has been already used, duplicate ignored
%\end{verbatim}
%appear when a counter gets reinitialized, for example by using
%the command \ci{mainmatter} provided by the \texttt{book} document class. It
%resets the page number counter to~1 prior to the first chapter of the
%book. But as the preface of the book also has a page number~1 all
%links to ``page 1'' would not be unique anymore, hence the notice
%that ``\verb+duplicate+ has been \verb+ignored+.''
Іноді ви можете отримати повідомлення на зразок:
\begin{verbatim}
! pdfTeX warning (ext4): destination with the same identifier
  (name{page.1}) has been already used, duplicate ignored
\end{verbatim}
коли рахівник обнуляється, наприклад, команда
\ci{mainmatter} класу документів \texttt{book} обнуляє 
рахівник номерів сторінок перед першим розділом книги. 
Але вступ також має сторінку номер~1, тому усі посилання на <<сторінку~1>>
більше не будуть унікальними, звідси і повідомлення, що 
<<\verb+дуплікати+ були \verb+проігноровані+>>.

Ця проблема <<лікується>> додаванням \texttt{plainpages=false}  в опції
пакета \pai{hyperref}. Це допоможе з лічильником сторінок. Більш
радикальною мірою є використання опції \texttt{hypertexnames=false}, але
тоді  посилання на сторінки перестануть працювати.

\subsection{Проблеми з закладками}

% The text displayed by bookmarks does not always look like you expect
%it to look. Because bookmarks are ``just text,'' much fewer
%characters are available for bookmarks than for normal \LaTeX{} text.
%Hyperref will normally notice such problems and put up a warning:
%\begin{code}
%\begin{verbatim}
%Package hyperref Warning: 
%%bToken not allowed in a PDFDocEncoded string:
%\end{verbatim}
%\end{code}
%%bYou can now work around this problem by providing a text string for
%the bookmarks, which replaces the offending text:
%\begin{lscommand}
%\ci{texorpdfstring}\verb|{|\emph{\TeX{} text}\verb|}{|\emph{Bookmark Text}\verb|}|
%\end{lscommand}
Текст, відображений в закладках, не завжди виглядає як очікувалось.
Закладки "--- це <<просто текст>>, тому там доступно набагато менше 
символів, ніж у нормальному тексті \LaTeX{}.
Hyperref як правило реагує на такі проблеми попередженнями:
\begin{code}
\begin{verbatim}
Package hyperref Warning: 
Token not allowed in a PDFDocEncoded string:
\end{verbatim}
\end{code}
Обійти цю проблему можна надавши текст для закладки, 
на заміну тексту-<<порушника>>:
\begin{lscommand}
\ci{texorpdfstring}\verb|{|\emph{Текст \TeX{}}\verb|}{|\emph{Текст для закладки}\verb|}|
\end{lscommand}


Найчастіше джерелом такого роду проблем є математичні вирази:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\section{\texorpdfstring{$E=mc^2$}%
        {E\ =\ mc\texttwosuperior}}
\end{verbatim}
\end{code}
що перетворить \verb+\section{$E=mc^2$}+ на <<E=mc2>> в тексті закладок.

Зміна кольорів також не переносить подорожі в закладки:
\begin{code}
\verb+\section{\textcolor{red}{Red !}}+
\end{code}
дасть рядок <<redRed!>>. Команда \ci{textcolor} ігнорується, а її 
аргумент (red) потрапить у закладку. 

Якщо використати 
\begin{code}
\verb+\section{\texorpdfstring{\textcolor{red}{Red !}}{Red\ !}}+
\end{code}
результат буде набагато більш прийнятним.


\subsection{Сумісність джерельних текстів  між \LaTeX{} та pdf\LaTeX{}}
\label{sec:pdfcompat}


%Ideally your document would compile equally well with \LaTeX{} and
%pdf\LaTeX{}. The main problem in this respect is the inclusion of
%graphics. The simple solution is to \emph{systematically drop} the
%file extension from \ci{includegraphics} commands. They will then
%automatically look for a file of a suitable format in the current
%directory. All you have to do is create appropriate versions of the
%graphics files. \LaTeX{} will look for \texttt{.eps}, and pdf\LaTeX{}
%will try to include a file with the extension
%\texttt{.png}, \texttt{.pdf}, \texttt{.jpg}, \texttt{.mps} or \texttt{.tif}
%(in that order).
В ідеалі ваш документ повинен успішно компілюватися як \LaTeX{}'ом,
так і pdf\LaTeX{}'ом. Головною проблемою є включення графіки.
Простим рішенням є \emph{систематично пропускати} розширення файлів 
у аргументі команд \ci{includegraphics}. Вони будуть шукати 
файли придатних форматів у поточному каталозі. Усе що потрібно, це створити 
відповідні версії файлів зображень.
 \LaTeX{} буде шукати \eei{eps}, а pdf\LaTeX{} буде намагатися включити 
 файли з розширеннями \eei{png}, \eei{pdf}, \eei{jpg}, \eei{mps} або \eei{tif}
(у цьому порядку).


Для випадків, коли бажано використовувати інший код для 
PDF версії документа, можна додати:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\newif\ifPDF
\ifx\pdfoutput\undefined\PDFfalse
\else\ifnum\pdfoutput > 0\PDFtrue
     \else\PDFfalse
     \fi
\fi
\end{verbatim}
\end{code}
на самому початку документа. Це визначить спеціальну команду, яка дозволить 
легко писати умовний код:
\begin{code}
\begin{verbatim}
\ifPDF
  \usepackage[T1]{fontenc}
  \usepackage{aeguill}
  \usepackage[pdftex]{graphicx,color}
  \usepackage[pdftex]{hyperref}
\else    
  \usepackage[T1]{fontenc}
  \usepackage[dvips]{graphicx}
  \usepackage[dvips]{hyperref}
\fi
\end{verbatim}
\end{code}
У наведеному вище прикладі пакет \pai{hyperref} включено навіть для 
не-PDF версії. Ефектом цього є здатність команди \ci{href} 
працювати у всіх випадках, що дозволить уникнути потреби писати 
умовні оператори в кожному випадку появи цієї команди.


Зверніть увагу, що в останніх дистрибутивах \TeX{}, наприклад, 
\TeX{}Live, вибір між \texttt{pdftex} і \texttt{dvips} при виклику 
пакетів \pai{graphicx} та  \pai{color} здійснюється автоматично 
у файлах конфігурації
\texttt{graphics.cfg} та \texttt{color.cfg}.

%\section{Creating Presentations with \pai{pdfscreen}}
\section{Створення презентацій за допомогою \pai{pdfscreen}}
\label{sec:pdfscreen}
\secby{Daniel Flipo}{Daniel.Flipo@univ-lille1.fr}
%You can present the results of your scientific work on a blackboard,
%with transparencies, or directly from your laptop using some
%presentation software.  
Результати науковою роботи можна презентувати на дошці, за допомогою 
проектора і прозорих плівок, або прямо з лептопа   за допомогою програми
для презентацій. 

%\wi{pdf\LaTeX} combined with the \pai{pdfscreen} package allows you to
%create presentations in PDF, equally as colorful and lively as 
%is possible with \emph{PowerPoint}, but much more portable because 
%Acrobat Reader is available on many more systems. 
Pdf\LaTeX\index{pdf\LaTeX}  у поєднанні з пакетом \pai{pdfscreen} дозволяє
створювати  презентації у PDF, такі ж різнокольорові та яскраві, як і в
\emph{Power\-Point},  але набагато менш залежні від платформи, оскільки
Acrobat Reader  доступний на більшій кількості платформ та операційних
систем.

%The \pai{pdfscreen} class uses \pai{graphicx}, \pai{color} and
%\pai{hyperref} with options adapted to screen presentations.
Клас \pai{pdfscreen} використовує пакети \pai{graphicx}, \pai{color} та
\pai{hyperref} з опціями, адаптованими для презентацій на екрані.

%La figure~\ref{fig:pdfscr} contient un exemple de fichier minimal Ю
%compiler avec \wi{pdf\LaTeX} et le 
%rИsultat produit.

% иcran capturИ par ImageMagick (man ImageMagick) fonction ╚ import ╩
% et convertie en jpg toujours par ImageMagick.
\begin{figure}[htbp]
\begin{verbatim}
\documentclass[pdftex,12pt]{article}
%%% misc extensions %%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
\usepackage[koi8u]{inputenc}
\usepackage[ukrainian]{babel}
\usepackage[T2A]{fontenc}
%%% pdfscreen %%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
\usepackage[screen,panelleft,chocolate]{pdfscreen}
% Формат екрана
\panelwidth=25mm
%%          висота, ширина
\screensize{150mm}{200mm} 
%%          право, ліво, верх, низ
\marginsize{42mm}{8mm}{10mm}{10mm}
% Колір або зображення для тла
\overlayempty
\definecolor{mybg}{rgb}{1,0.9,0.7}
\backgroundcolor{mybg}
% Лого
\emblema{mylogo}
%%% для пост-процесора PPower4 %%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
\usepackage{pause}
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
\begin{document}
\begin{slide}
\begin{itemize}
\item Добра новина \ldots \pause
\item Погана новина
\end{itemize}
\end{slide}
\end{document}
\end{verbatim}
    \caption{Приклад вхідного файла для \pai{pdfscreen}}   
    \label{fig:pdfscr}   
\end{figure}

%To create this type of document you normally work within the
%\texttt{article} class. Figure \ref{fig:pdfscr} shows an example input file.
%First you have to load the \pai{pdfscreen} package together with
%appropriate options:
Для створення документів такого типу зазвичай використовують клас \texttt{article}. 
На  рис.~\ref{fig:pdfscr} показано приклад вхідного файла. Спершу потрібно завантажити 
пакет \pai{pdfscreen} з відповідними опціями:
%\begin{description}
%\item[\texttt{screen}]: screen presentation. Use \texttt{print} to
%  create a printable version.
%\item[\texttt{panelright}] put a navigation panel on the right side of
%  the screen. If the panel should be on the left side use
%  \texttt{panelleft}.
%\item[\texttt{french}] or some other supported language will render
%  the text on the navigation buttons appropriately. This option is
%  independent of the options set with the babel package.
%\item[\texttt{chocolate}] color scheme for the navigation panel. Other
%  choices are \texttt{gray}, \texttt{orange}, \texttt{palegreen},
% \texttt{bluelace} and \texttt{blue}, which is the default.
%\end{description}
\begin{description}
\item[\texttt{screen}] презентація для екрану. Скористайтесь опцією 
  \texttt{print} для створення версії для друку.
\item[\texttt{panelright}] створює панель навігації з правого боку екрану.
  Щоб панель була з лівого боку, скористайтесь опцією \texttt{panelleft},
  а якщо ви не бажаєте навігаційної панелі "--- \texttt{nopanel}.
\item[\texttt{french}] французька, або інша мова\footnote{На даний момент 
  \pai{pdfscreen} не підтримує української мови, українізація може бути зроблена
  за допомогою файла \texttt{pdfscreen.cfg} \prymper}, підтримувана пакетом, 
  для виводу текстів на кнопках навігаційної панелі відповідним чином. 
  Ця опція незалежна від опцій пакета \pai{babel}.
\item[\texttt{chocolate}] схема кольорів навігаційної панелі. 
  Іншими опціями є \texttt{gray}, \texttt{orange}, \texttt{palegreen},
 \texttt{bluelace}, та \texttt{blue}, яка є опцією за замовчуванням.
\end{description}
%Then you configure the display format. Because the presentation will
%always scale to the real size of the screen when displayed, this can
%be used to configure the overall font size:
Потім потрібно налаштувати формат для показу на екрані. 
Оскільки презентація завжди буде масштабована до реального розміру екрана, 
формат сторінки можна використати для конфігурації відносного розміру шрифтів:
%\begin{description}
%\item[\ci{panelwidth}] defines the width of the navigation panel
%\item[\ci{screensize}\texttt{\{}\emph{width}\texttt{\}\{}\emph{height}\texttt{\}}]
%  define the width and height of the screen including the navigation
%  panel.
%\item[\ci{marginsize}\texttt{\{}\emph{left}\texttt{\}\{}\emph{right}\texttt{\}\{}\emph{top}\texttt{\}\{}\emph{bottom}\texttt{\}}]
%  defines the margins of the document. In the example the document is
%  not centered because the section numbers are kept in the left
%  margin.
%\end{description}
\begin{description}
\item[\ci{panelwidth}] визначає ширину панелі навігації.
\item[\ci{screensize}\textmd{\texttt{\{}\emph{width}\texttt{\}\{}\emph{height}\texttt{\}}}]
  визначає висоту і ширину екрана включаючи панель навігації.
\item[\ci{marginsize}\textmd{\texttt{\{}\emph{left}\texttt{\}\{}\emph{right}\texttt{\}\{}\emph{top}\texttt{\}\{}\emph{bottom}\texttt{\}}}]
  визначає поля документа. У прикладі документ не центрований, оскільки 
  номери розділів розміщені на лівому полі.
\end{description}

%It is possible to use a background image in any of the image formats
%supported by pdf\TeX{} using the command
%\begin{lscommand}
%\ci{overlay}\verb|{|\emph{image}\verb|}|
%\end{lscommand}
%or if you prefer a plain background you can define its color using
%\begin{lscommand}
%\ci{background}\verb|{|\emph{color}\verb|}|
%\end{lscommand}
%Finally if you want to place the logo of your organization into the
%navigation panel use the command
%\begin{lscommand}
%\ci{emblema}\verb|{|\emph{logo}\verb|}|
%\end{lscommand}

Використовуючи команду 
\begin{lscommand}
\ci{overlay}\verb|{|\emph{зображення}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent можна задати зображення для тла у будь-якому підтримуваному  
pdf\TeX{}'ом форматі зображень, або, якщо вам більше подобається просте тло, його
колір можна  задати командою
\begin{lscommand}
\ci{background}\verb|{|\emph{колір}\verb|}|
\end{lscommand}
Нарешті, якщо ви бажаєте розмістити логотип вашої організації на панелі
навігації, скористайтеся командою 
\begin{lscommand}
\ci{emblema}\verb|{|\emph{лого}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent де \emph{лого} "--- назва файла з логотипом.

%If you believe in the presentational power of successive exposure of
%your bullet points you may want
%to make use of the \pai{pause} package. It provides the command
%\ci{pause}. You can place this command right into the flow of your
%text wherever you want Acrobat to pause the display of your document.
%The \pai{pause} package is part of the \texttt{ppower4} ($P^4$:
%\emph{Pdf Presentation  Post-Processor}) system, which can post-process
%pdf output from pdf\TeX{} and make it dance, sing and beg for
%food. You can treat the output of pdf\TeX{} by passing it through the
%post-processor. On the command line it looks like this:
%\begin{lscommand}
%\verb+ppower4 xy.pdf xyz.pdf+
%\end{lscommand}
Якщо ви вважаєте, що ваша презентація виграє від послідовного показу 
елементів, скористайтеся пакетом \pai{pause}. Він надає команду 
\ci{pause}, яку можна використовувати в тих місцях документа, 
де ви бажаєте, щоб Acrobat зробив паузу при показі сторінки.
Пакет \pai{pause} є частиною системи \texttt{ppower4} ($P^4$:
\emph{Pdf Presentation  Post-Processor}), яка призначена для обробки 
\eei{pdf} виводу pdf\TeX{}, щоб примусити його танцювати, співати, і просити 
їсти. Вивід pdf\TeX{} можна обробити пропустивши його через постпроцесор:
\begin{lscommand}
\verb+ppower4 xy.pdf xyz.pdf+
\end{lscommand}
\noindent де xy.pdf "--- вхідний файл, а  xyz.pdf "--- вихідний файл.

%To control what goes onto a single slide, you can use the environment
%\verb+\begin{slide}+ \ldots \verb+\end{slide}+. The content of each
%slide will get displayed centered vertically on its page.
Для управління вмістом окремого слайду слід користуватися оточенням
\ei{slide}. Вміст кожного слайду буде центровано вертикально 
на сторінці.

%If you compile the example above you will get an error message:
%\begin{verbatim}
%! pdfTeX warning (dest): name{contents} has been
%  referenced but does not exist, replaced by a fixed one
%\end{verbatim}
%This is because there is a button in the navigation panel that wants
%to point to the table of contents, because this example does not
%contain a \ci{tableofcontents} command the resolution of the link
%fails.
Якщо ви спробуєте відкомпілювати попередній приклад, ви отримаєте 
повідомлення про помилку:
\begin{verbatim}
! pdfTeX warning (dest): name{contents} has been
  referenced but does not exist, replaced by a fixed one
\end{verbatim}
Це тому, що на панелі є кнопка, що вказує на зміст, а оскільки приклад 
не містить команди \ci{tableofcontents}, і, відповідно, змісту,
pdf\TeX{} не може вирішити перехресних посилань.

%If you want the table of contents to be displayed right inside the
%navigation panel, you can use the option \texttt{paneltoc} when
%calling \pai{pdfscreen}. This will only produce satisfactory results
%if your presentation has very few and short entries in the table of
%contents. You may want to provide short titles for your section
%headings in square brackets.

Якщо ви бажаєте мати зміст прямо на панелі навігації, при завантаженні 
\pai{pdfscreen} можна використати опцію \texttt{paneltoc}. Це дасть
задовільний результат якщо  у змісті презентації кілька коротких
елементів. Можна  задати скорочені варіанти заголовків розділів у
квадратних дужках.

%This short introduction only scratches the surface of what is
%possible with \pai{pdfscreen} and \texttt{PPower4}. Both come with
%their own extensive documentation.
Цей короткий вступ тільки торкається поверхні 
можливостей \pai{pdfscreen} та \texttt{PPower4}. 
Обидва мають власну детальну документацію.



% Local Variables:
% TeX-master: "lshort2e"
% mode: latex
% mode: flyspell
% End:







