%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% Contents: Things you need to know
% $Id: things.tex,v 1.4 1998/09/29 08:05:09 oetiker Exp oetiker $
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
 
\chapter{\cyr{}Це варто знати}
\begin{intro}
  Перша частина цього розділу містить короткий огляд філософії та історії
  \LaTeX{}. Друга частина зосереджується на основних структурах
  документів \LaTeXe{}. Після читання цього розділу ви повинні мати загальне
  уявлення про те, як працює \LaTeX{}. Це потрібно вам для 
  розуміння решти книги.
\end{intro}


\section{The Name of the Game}%\cyr{}Назви}
\subsection{\TeX}
 
\TeX{} "--- це комп'ютерна програма, створена Дональдом Кнутом
(\index{Knuth, Donald E.}Donald E.~Knuth)~\cite{texbook}. Вона
призначена для верстки тексту і математичних формул. Кнут почав
писати \TeX{} у 1977 році, щоб дослідити потенціал цифрового 
друкарського обладнання, яке в той час набувало поширення 
в поліграфічній промисловості. Він сподівався, що зможе переломити 
тенденцію деградації типографської якості, від чого, на його думку, 
потерпали його власні книги і статті.
\TeX{}, у його теперішньому вигляді, вийшов у світ у 1982 році, 
з деякими вдосконаленнями, доданими у 1989 році для кращої
підтримки 8-бітних символів та багатомовності. \TeX{}
відомий надзвичайною стабільністю, здатністю працювати на багатьох 
комп'ютерних платформах і операційних системах, 
а також практично повною відсутністю помилок. 
Номер версії \TeX{} сходиться до числа $\pi$ і зараз дорівнює
$3.14159$.


\TeX{} вимовляється <<тех>>. У середовищі \texttt{ASCII} \TeX{}
пишеться \texttt{TeX}.

\subsection{\LaTeX}
 
\LaTeX{} "--- макропакет, що дозволяє авторам здійснювати набір і друкувати
їхні роботи з високою типографською якістю за допомогою професійно
розроблених макетів. \LaTeX{} був написаний Леслі Лампортом \index{Lamport,
Leslie}{\lat (Leslie Lamport)}~\cite{manual}. Він
використовує \TeX{} як набірника. Зараз \LaTeX{} підтримується 
Франком Міттельбахом \index{Mittelbach, Frank}{(Frank Mittelbach)}, {\sloppy

}

%У 1994 році пакет \LaTeX{} був оновлений командою
%\index{LaTeX3@\LaTeX3}\LaTeX3 на чолі з Франком Міттельбахом 
%\index{Mittelbach, Frank}{(Frank Mittelbach)}, 
%з метою включення деяких давно очікуваних поліпшень, а також
%об'єднання усіх вдосконалених версій, що з'явилися з часу виходу
%\index{LaTe 2.09@\LaTeX{} 2.09}версії \LaTeX{}~2.09 багато років
%тому.  Щоб не плутати цю нову версію зі старою, вона називається
%\index{LaTe 2e@\LaTeXe}\LaTeXe. Цей документ описує саме
%\LaTeXe{}.

\LaTeX{} вимовляється <<лейтех>> або <<латех>>. Якщо ви
посилаєтеся на \LaTeX{} у середовищі \texttt{ASCII}, пишіть
\texttt{LaTeX}. \LaTeXe{} пишеться \texttt{LaTe2e}.

%Рисунок~\ref{components} на сторінці~\pageref{components} 
%показує, як працюють разом \TeX{} і \LaTeXe{}. 
%Схему запозичено з \CTAN|info/whatstex/wots.tex|
%(автор Kees van der Laan).

%\begin{figure}[btp]
%\begin{lined}{0.8\textwidth}
%\begin{center}
%\input{kees.fig}
%\end{center}
%\end{lined}
%\caption{Складові системи \TeX{}}\label{components}
%\end{figure}

\section{\cyr{}Основи}
 
\subsection{\cyr{}Автор, дизайнер і набірник}

Для того, щоб опублікуватися, автори віддають свої рукописи до
видавництва. Там один з дизайнерів визначає макет документа 
(ширину стовпчиків, шрифти, інтервали перед та після заголовків,
та ін.). Дизайнер записує свої інструкції у рукопис і віддає його
набірнику, який здійснює набір книги згідно з цими інструкціями.

Дизайнер--людина намагається зрозуміти, що автор мав на увазі, 
коли створював рукопис. Покладаючись на свій професійний досвід та
виходячи із змісту рукопису, він вирішує, які елементи є
заголовками розділів, цитатами, прикладами, формулами, і т.~ін.

У середовищі \LaTeX, \LaTeX{} бере на себе роль дизайнера книги,
використовуючи \TeX{} як набірника. Але \LaTeX{} "--- це
<<лише>> комп'ютерна програма, і тому потребує чітких інструкцій.
Автор повинен надати додаткову інформацію для опису логічної
структуру його роботи. Ця інформація записується в текст у
вигляді <<команд \LaTeX{}>>.

Це суттєво відрізняється від підходу \wi{WYSIWYG}\footnote{What
you see is what you get "--- що ви бачите, те й отримаєте.},
прийнятого в більшості сучасних текстових процесорів, таких як
\emph{MS Word} чи \emph{\Eng Corel WordPerfect}.  У цих програмах
автори форматують документ інтерактивно одночасно з набором
тексту на комп'ютері. У процесі роботи вони можуть бачити на
екрані, який вигляд матиме документ, коли його буде надруковано.

Використовуючи \LaTeX{}, як правило, неможливо побачити кінцеву
картину під час набору тексту. Відформатований документ, однак,
можна проглянути на екрані після обробки файлу \LaTeX{}. При
потребі, виправлення можна зробити перед, власне, роздруковкою.

\subsection{\cyr{}Дизайн макета}

Типографський дизайн "--- це професія. Недосвідчені автори часто
припускаються серйозних помилок форматування, гадаючи, що дизайн
книги "--- це здебільшого питання естетики: <<якщо документ
виглядає художньо, він має гарний дизайн>>. Але, через те, що
документ призначений для читання, а не для вивішування в
картинній галереї, зручність його читання і розуміння набагато
важливіша, ніж краса. Наприклад:
\begin{itemize}
\item Розмір шрифтів і нумерація заголовків повинні вибиратися так,
  щоб зробити структуру розділів і підрозділів зрозумілою для читача.
\item Рядок повинен бути досить коротким, щоб не напружувати ока
  читача, і досить довгим для красивого заповнення сторінки.
\end{itemize}

Користуючись системами \wi{WYSIWYG}, автори часто створюють естетично
привабливі документи зі слабко вираженою або непослідовною
структурою. \LaTeX{} дозволяє запобігти таких помилок
форматування, примушуючи автора декларувати \emph{логічну}
структуру його документа. Потім уже \LaTeX{} вибирає найбільш
придатний макет.

\subsection{\cyr{}Переваги і недоліки}

Коли люди зі світу \wi{WYSIWYG} зустрічаються з користувачами
\LaTeX{}, вони часто обговорюють <<\wi{переваги \LaTeX} над
звичайним текстовим процесором>>, чи навпаки. Найкраще, що ви
можете зробити, коли починається така дискусія, "--- не
висовуватися, тому, що вона часто виходить з-під контролю. Однак,
іноді ви не зможете уникнути~\ldots


\medskip\noindent Ну, то ось вам деякі аргументи для використання
в подібних дискусіях. Основні переваги \LaTeX{} над звичайними
текстовими процесорами:
\begin{itemize}
  
\item Існують професійно виконані макети, що надають 
  документам вигляду <<як з видавництва>>.
\item Зручність набору математичних формул.
\item Користувачу потрібно вивчити лише кілька зрозумілих команд,
  що визначають логічну структуру документа. Йому практично ніколи не
  потрібно возитися з власне макетом документа.
\item Легко створюються навіть складні структури, такі, як примітки,
  зміст, бібліоґрафія, предметний покажчик, та інше.
\item Для вирішення багатьох типографських задач, які не підтримуються
  прямо базовим \LaTeX{}, є вільно розповсюджувані
  додаткові пакети. Наприклад, існують пакети для включення
  \PSi{} графіки, або для форматування бібліоґрафії 
  у точній відповідності з конкретними стандартами. Багато які з цих
  додаткових компонентів описані в \companion.
\item \LaTeX{} заохочує авторів писати добре структуровані
  документи, тому що саме так \LaTeX{} і працює "--- визначаючи
  структуру.
\item \TeX{}, механізм форматування \LaTeXe{}, "--- надзвичайно мобільний і
  вільно доступний. Тому система працює практично на всіх
  існуючих платформах.

%
% Add examples ...
%
\end{itemize}

\medskip

\noindent\LaTeX{} має також і деякі недоліки, але, я гадаю, мені буде
важко знайти серед них помітні, хоча, я впевнений, інші вам налічать
сотні \texttt{;-)}

\begin{itemize}
\item \LaTeX{} погано працює у того, хто продав свою душу~\ldots
\item Хоча деякі параметри можуть бути налаштовані в межах заздалегідь 
  виготовлених макетів, створити цілком новий макет документа не дуже
  просто, і це займає багато часу.\footnote{Ходять чутки, що це "--- одна
  з основних цілей майбутньої системи \LaTeX3.}\index{LaTeX3@\LaTeX3}
\item Дуже складно писати неструктуровані і неорганізовані
  документи.
\item Незважаючи на деякі підбадьорливі перші кроки,
  ваш хом'ячок ніколи не зможе повністю збагнути суть Логічної Розмітки.

\end{itemize}
 
\section{\cyr{}Вхідні файли \LaTeX{}}

Вхідними даними для \LaTeX{} є звичайний текстовий файл \texttt{ASCII}. 
Його можна створити в будь-якому текстовому редакторі. Він
містить текст документа разом з командами, що вказують \LaTeX{},
як здійснювати набір.

\subsection{\cyr{}Пробіли}

<<Порожні>> символи, такі, як пробіл або табуляція,
\LaTeX{} трактує однаково, як <<\wi{пробіл}>>. \emph{Кілька
послідовних} порожніх символів \index{порожні символи} трактуються
як \emph{один} <<пробіл>>. Порожні символи на початку рядка звичайно
ігноруються, а одиничний кінець рядка сприймається як
<<пробіл>>.  \index{порожні символи!на початку рядка}

Порожній рядок між двох рядків тексту визначає кінець
абзаца. \emph{Кілька} порожніх рядків трактуються так само, як
\emph{один} порожній рядок. Нижче наведено приклад. 
Ліворуч "--- текст вхідного файлу, праворуч "--- форматований вивід.
\index{абзац!кінець}

\begin{example}
Немає значення, вводите ви 
один чи             кілька
пробілів між словами.

Порожній рядок починає 
новий абзац.
\end{example}
 
\subsection{\cyr{}Зарезервовані символи}

Наступні символи є \index{символи!зарезервовані}
зарезервованими символами, тобто такими, що або мають у \LaTeX{}
спеціальне значення, або наявні не у всіх шрифтах. Якщо ви введете
їх у текст прямо, вони звичайно не надрукуються, а змусять
\LaTeX{} робити непередбачені речі.
\begin{code}
\verb.$ & % # _ { }  ~  ^  \ .  %$
\end{code}

Як ви пізніше побачите, ці символи можна використовувати у ваших
документах, додавши попереду <<\verb|\|>>:

\begin{example}
\# \$ \% \^{} \& \_ \{ \} \~{} 
\end{example}
\si{\#} \si{\$} \si{\%} \si{\^} \si{\&} \si{\_} \si{\{} \si{\}} \si{\~} 

Інші символи, і ще багато чого, можна надрукувати з використанням 
спеціальних команд. % в математичних формулах, або як акценти. 
Знак <<\verb|\|>> \emph{не можна} отримати за допомогою комбінації
(\verb|\\|), оскільки ця команда використовується для розриву
рядка\footnote{Скористайтеся натомість командою
\texttt{\$}\ci{backslash}\texttt{\$}. Вона дає <<$\backslash$>>.}.

\subsection{\cyr{}Команди \LaTeX{}}

Команди\index{команди} \LaTeX{} чутливі до регістра і мають
один із двох наступних форматів:

\begin{itemize}
\item Вони починаються символом <<\verb|\|>> і
  продовжуються назвою, що складається тільки з літер. Кінцевою 
  межею назви команди є пробіл, цифра, чи будь-яка інша <<не-літера>>.
\item Вони складаються з <<\verb|\|>> і рівно однієї  <<не-літери>>.
    %%%символа ?
\end{itemize}

%
% \\* doesn't comply !
%

%
% Can \3 be a valid command ? (jacoboni)
%
\label{whitespace}

\LaTeX{} ігнорує пробіли після команд. Щоб отримати
\index{пробіл!після команди}пробіл після команди, потрібно увести
<<\verb|{}|>> і пробіл, або спеціальну команду пробілу після
назви команди. <<\verb|{}|>> не дає \LaTeX{} <<з'їсти>> всі пробіли
після назви команди.

\begin{example}
Я читав, що Кнут поділяє
людей, що працюють з \TeX{}
на \TeX{}ніків та \TeX пертів.\\
Сьогодні "--- \today
\end{example}

Деяким командам потрібні \index{параметр}параметри, що
повинні бути задані між \index{фігурні дужки}фігурними
дужками~<<\verb|{ }|>> після назви команди.  Деякі команди
підтримують \wi{необов'язкові параметри}, що додаються після
назви команди в \index{квадратні дужки}квадратних 
дужках~<<\verb|[ ]|>>.  Наступний приклад показує використання кількох
команд \LaTeX. Не хвилюйтесь, вони будуть розтлумачені пізніше.
\begin{example}
Ви можете на мене
\textsl{покластися}!
\end{example}

\begin{example}
Будь ласка, почніть новий 
рядок прямо отут!\newline
Дякую!
\end{example}

\subsection{\cyr{}Коментарі}
\index{коментарі}

Коли, обробляючи вхідний файл, \LaTeX{} зустрічає символ
\verb|%|, він ігнорує залишок та кінець поточного рядка, і всі
пробіли на початку наступного рядка. 

Це корисно для додавання 
у вхідний файл коментарів, які не повинні виводитися на друк.

Символом \texttt{\%} можна також скористатися, щоб розбити довгі рядки в
тих місцях, де не дозволяються пробіли або кінець рядка.

\begin{example}
Це "--- % безглуздий
% Краще: інструктивний <----
приклад: полісульфоніл%
         пиперідиніл%
         метиленгідроксид
\end{example}

%Supercal%
%         ifragilist%
%     icexpialidocious
%
%\showhyphens{полісульфонілпиперідинілметиленгідроксид}
%Supercalifragilisticexpialidocious
 
Для довших коментарів слід скористатися оточенням \ei{comment}.
Це оточення визначене в пакеті \pai{verbatim}, тому для 
використання \ei{comment} вам необхідно додати  
команду \verb|\usepackage{verbatim}| до преамбули документа.

\begin{example}
Це "--- інший
\begin{comment}
можливо, також безглуздий,
але корисний
\end{comment}
приклад вбудовування
коментарів у ваш документ.
\end{example}

Пам'ятайте, це не працюватиме у середині складних оточень, 
наприклад математичних. 

\section{\cyr{}Структура вхідного файлу}

Коли \LaTeXe{} обробляє вхідний файл, він очікує відповідності  
певній \index{структура файлу}структурі. Зокрема, кожен
документ повинен починатися командою
\begin{code}
\verb|\documentclass{...}|
\end{code}
Вона вказує, документ якого типу ви збираєтеся писати. Після
цього можна включити команди, що впливають на стиль документа
в цілому, чи завантажити \index{пакет}пакети, що додають системі
\LaTeX{} нові якості. Для завантаження такого пакета
використовується команда
\begin{code}
\verb|\usepackage{...}|
\end{code}

Коли все настроювання завершене\index{преамбула}\footnote{Область між
  \texttt{\bs documentclass} і \texttt{\bs
    begin$\mathtt{\{}$document$\mathtt{\}}$} називається
  \emph{преамбулою}.}, власне текст починається  командою

\begin{code}
\verb|\begin{document}|
\end{code}

Тепер ви вводите текст із командами \LaTeX. Наприкінці документа 
слід додати команду 
\begin{code}
\verb|\end{document}|
\end{code}
Усе, що йде після цієї команди, \LaTeX{} ігнорує.

Рис.~\ref{mini} показує вміст мінімального файлу для \LaTeXe.
Трохи складніший \wi{вхідний файл} наведено на
рис.~\ref{document}\footnote{Для того, щоб документи
  могли містити українські літери, необхідно підключити пакет
  українізації \LaTeX{}. Пакет \pai{babel} є стандартним засобом 
  інтернаціоналізації і підтримує, серед інших,  українську мову.\prymper}.

\begin{figure}[!p]
\begin{lined}{6cm}
\begin{verbatim}
\documentclass{article}
\usepackage[ukrainian]{babel}
\begin{document}
Мале є прекрасним.
\end{document}
\end{verbatim}
\end{lined}
\caption{\cyr{}Мінімальний файл \LaTeX{}} \label{mini}
\end{figure}
 
\begin{figure}[!p]
\begin{lined}{10cm}
\begin{verbatim}
\documentclass[a4paper,11pt]{article}
\usepackage[T2A]{fontenc}
\usepackage[koi8-u]{inputenc}
\usepackage[ukrainian]{babel}
% Визначаємо заголовок
\author{Г.~Партл}
\title{Мінімалізм}
\begin{document}
% Ґенеруємо заголовок
\maketitle
% Створюємо зміст 
\tableofcontents
\section{\cyr{}Деякі цікаві слова}
Ось тут і починається моя чудова стаття.
\section{\cyr{}Прощавай, світе}
\ldots{} а отут вона закінчується.
\end{document}
\end{verbatim}
\end{lined}
\caption{\cyr{}Приклад реалістичної журнальної статті} \label{document}
\end{figure}

\section{\cyr{}Типова сесія}
%A Typical Commandline Session

Б'юся об заклад, ви %вмираєте, від бажання випробувати 
не можете дочекатися моменту, коли зможете спробувати роботу \LaTeX{} на
прикладі маленького гарненького файлу, зображеного на сторінці
\pageref{mini}. Ось кілька порад. \LaTeX{} не має графічного
середовища з вишуканими меню та кнопочками. Це просто комп'ютерна
\showhyphens{програма}програма, що обробляє ваш вхідний файл. Деякі дистрибутиви
%установки 
\LaTeX{} мають графічний інтерфейс, де можна,
клацнувши мишкою, примусити \LaTeX{} компілювати вхідний файл.
Але Справжні Чоловіки не Клацають Мишкою, тому ось, як
умовити \LaTeX{} компілювати ваш вхідний файл у системі з
алфавітно-цифровим терміналом. Зважте,  цей опис виходить з
припущення, що \LaTeX{} уже встановлений на вашому 
комп'ютері\footnote{Так воно і є на більшості доглянутих 
Unix систем, і \ldots{} Справжні Чоловіки Використовують, так 
що \ldots{} \texttt{;-)}}


\begin{enumerate}
\item 
  
  Створіть/відредагуйте ваш вхідний файл \LaTeX{}. 
  Він повинен бути простим текстовим файлом \texttt{ASCII}.  
  В Unix усі редактори створюють саме такі файли. 
  Під Windows вам потрібно переконатися, що файл записано
  саме в форматі ASCII, або \emph{Plain Text}.  
  Вибираючи назву файла, переконайтеся, 
  що він має розширення \eei{tex}.

\item Запустіть %Виконайте 
  \LaTeX{} з вашим вхідним файлом
  У випадку успішного завершення ви отримаєте  \eei{dvi} файл.
  Вам можливо доведеться запістити \LaTeX{} кілька разів 
  для того, щоб отримати прасильні перехресні посилання.
  Якщо у вхідному файлі є помилки, \LaTeX{} повідомить про 
  це і припинить його обробку. Натисніть \texttt{ctrl-D}
  щоб повернутися до командного рядка.
\begin{lsprogram}
\verb|latex foo.tex|
\end{lsprogram}

\item 
  Тепер його можна продивитися % \texttt{.dvi} файл. 
  Існує кілька способів це зробити. Можна відобразити файл на екрані за допомогою 
  \index{xdvi}
\begin{lsprogram}
\verb|xdvi foo.dvi|
\end{lsprogram}
 Це працює тільки в Unix з X11.  Якщо ви під Windows, 
 можете спробувати \texttt{yap}\index{yap} (інша програма для перегляду).

  Ви можете конвертувати  \eei{dvi} файл в  \PSi{}
  для друку і перегляду за допомогою \textsc{\wi{GhostScript}}.
\begin{lsprogram}
\verb|dvips -Pcmz foo.dvi -o foo.ps|
\end{lsprogram}

 Якщо вам пощастило мати систему \LaTeX{}, укомплектовану \texttt{\wi{dvipdf}},
 ви можете конвертувати \eei{dvi} файл прямо в \eei{pdf} формат.

\begin{lsprogram}
\verb|dvipdf foo.dvi|
\end{lsprogram}
%  \texttt{\wi{xdvi}} та \texttt{\wi{dvips}} є вільні (open-source)
%  засоби для роботи з \eei{dvi} файлами. Перша показує 
%  їх на дисплеї в середовищі X11, а інша "--- створює 
%  \textsc{PostScript} файл для друку. Якщо ви працюєте не в системі Unix, 
%  для роботи з \eei{dvi} файлами можуть існувати інші засоби. %

\end{enumerate}


\section{\cyr{}Макет документа}
 
\subsection{\cyr{}Класи документів}\label{sec:documentclass}

Перше, що \LaTeX{} повинен знати, обробляючи вхідний файл, 
це тип створюваного автором документа. Він задається командою 
\begin{lscommand}
\ci{documentclass}\verb|[|\emph{опції}\verb|]{|\emph{клас}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent Тут \emph{клас} визначає тип створюваного документа. 
Таблиця~\ref{documentclasses} перелічує класи документів,
розглянуті у цьому \emph{Вступі}. До складу \LaTeXe{} входять
додаткові класи для інших документів, у тому числі листи і слайди.
Параметр \emph{\wi{опції}} змінює поведінку класу документа. Опції
повинні бути розділені комами. Найбільш часто вживані опції 
стандартних класів документів перелічені у таблиці~\ref{options}.

\begin{table}[!bp]
\caption{\cyr{}Класи документів} \label{documentclasses}
\begin{lined}{12cm}
\begin{description}
 
\item [\normalfont\texttt{article}] для статей у наукових журналах,
  презентацій, коротких звітів, програмної документації, запрошень\ldots
  \index{клас!article}
\item [\normalfont\texttt{report}] для довших звітів
  з кількома розділами, невеликих книжок, дисертацій\ldots
  \index{клас!report}
\item [\normalfont\texttt{book}] для справжніх книг \index{клас!book}
\item [\normalfont\texttt{slides}] для слайдів. Використовує великі
  літери без зарубок. Замість нього можна використовувати
  Foil\TeX \footnote{
    \CTAN|macros/latex/contrib/supported/foiltex|}.
  \index{клас!slides}\index{foiltex}
\end{description}
\end{lined}
\end{table}

\begin{table}[!bp]
\caption{\cyr{}Опції класів документів} \label{options}
\begin{lined}{12cm}
\begin{flushleft}
\begin{description}
\item[\normalfont\texttt{10pt}, \texttt{11pt}, \texttt{12pt}] \quad
  Встановлює розмір основного шрифту документа. Якщо жодна з
  цих опцій не зазначена, використовується \texttt{10pt}.
  \index{шрифт!документа, розмір}\index{розмір основного шрифту}
\item[\normalfont\texttt{a4paper}, \texttt{letterpaper}\ldots] \quad
  Визначає розмір аркуша. Якщо не вказано, використовується
  \texttt{letterpaper}. Аналогічно можуть бути задані \texttt{a5paper},
  \texttt{b5paper}, \texttt{executivepaper} і \texttt{legalpaper}.
  \index{аркуш!legal} \index{розмір аркуша}\index{аркуш!A4}
  \index{аркуш!letter}
  \index{аркуш!A5}\index{аркуш!B5}\index{аркуш!executive}

\item[\normalfont\texttt{fleqn}] \quad Формули будуть
  не відцентровані, а вирівняні ліворуч.

\item[\normalfont\texttt{leqno}] \quad Формули нумеруються 
  не праворуч, а ліворуч. 
  
\item[\normalfont\texttt{titlepage}, \texttt{notitlepage}] \quad
  Вказують, розміщувати заголовок\index{заголовок документа} 
  на окремому (титульному) аркуші\index{аркуш!титульний}, чи ні. 
  Стандартно класи \texttt{report} і \texttt{book} 
  формують титульну сторінку, починаючи наступний матеріал з нової,
  а \texttt{article} "--- ні. 

\item[\normalfont\texttt{oneocolum}, \texttt{ntwocolumn}] \quad Форматування 
  документа в \wi{один стовпчик} чи у \wi{два стовпчики}.
  
\item[\normalfont\texttt{twoside, oneside}] \quad Форматує 
  сторінки для друку на двох, чи на одній стороні аркуша. 
  Якщо не вказано, \texttt{article} і
  \texttt{report} використовують \wi{односторонній вивід}, 
  а клас \texttt{book} "--- \wi{двосторонній вивід}. Зважте, опція
  \texttt{twoside} впливає на формат сторінок, 
  а \emph{не} вказує принтеру друкувати з двох сторін.

\item[\normalfont\texttt{openright, openany}] \quad Розділи
  починаються тільки з правої (непарної), чи з будь-якої сторінки. 
  Для  класу \texttt{article} ці опції не мають сенсу, оскільки там 
  немає розділів. Клас \texttt{report} стандартно
  починає розділи з наступної сторінки, а клас \texttt{book} "--- 
  з непарної.
\end{description}
\end{flushleft}
\end{lined}
\end{table}

Приклад: вхідний файл для документа \LaTeX{} може починатися рядком 
\begin{code}
\ci{documentclass}\verb|[11pt,twoside,a4paper]{article}|
\end{code}
Ця команда змушує \LaTeX{} набирати документ як \emph{статтю}, з базовим 
розміром шрифту \emph{одинадцять пунктів} і форматувати документ
для \emph{двостороннього} друку на аркушах \emph{формату A4}.
\pagebreak[2]

\subsection{\cyr{}Пакети}
\index{пакет} У процесі створення деяких документів, вам, ймовірно,
зустрінуться проблеми, які не можна вирішити за допомогою базового \LaTeX{}. 
Якщо ви захочете включити у документ графіку\index{графіка}, 
\wi{кольоровий текст} чи вхідний код програми з зовнішнього файлу, 
можливості \LaTeX{} потрібно буде розширити. 
Такі розширення називаються пакетами. Пакети активізуються командою
\begin{lscommand}
\ci{usepackage}\verb|[|\emph{опції}\verb|]{|\emph{пакет}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent Де \emph{пакет} "--- це назва пакета, а \emph{опції} "---
список ключових слів, що активізують спеціальні властивості пакета.
Деякі пакети включені в основний дистрибутив \LaTeXe{} (див.
таблицю~\ref{packages}), інші розповсюджуються окремо.
Додаткова інформація про встановлені у вас пакети може
міститися в \guide{}. Основне джерело інформації про пакети
\LaTeX{} "--- це \companion{}. Ця книга містить описи сотень пакетів
разом з інформацією про те, як писати ваші власні розширення для
\LaTeXe{}.


\begin{table}[btp]
\caption{\cyr{}Деякі з пакетів, що розповсюджуються з \LaTeX{} } \label{packages}
\begin{lined}{11cm}
\begin{description}
\item[\normalfont\pai{doc}] Дозволяє документувати програми на \LaTeX{}.\\
  Описаний у \texttt{doc.dtx} \footnote{Цей файл повинен бути встановлений
    у вашій системі, і ви можете отримати \texttt{dvi} файл,
    набравши \texttt{latex doc.dtx} у будь-якому каталозі, 
    де ви маєте право на запис. Те саме стосується усіх інших файлів,
    згаданих у цій таблиці.} і в \companion.

\item[\normalfont\pai{exscale}] Надає масштабовані версії
  додаткових математичних шрифтів.\\ 
  Описаний у \texttt{ltexscale.dtx}.
  
\item[\normalfont\pai{fontenc}] Вказує кодування 
  шрифту \LaTeX{}.\\
  Описаний у \texttt{ltoutenc.dtx}.
  
\item[\normalfont\pai{ifthen}] Надає команди виду <<якщо
  \ldots, то виконувати \ldots, інакше виконувати \ldots>>.\\ 
  Описаний у \texttt{ifthen.dtx} і в \companion.
  
\item[\normalfont\pai{latexsym}] Щоб підключити шрифт спеціальних
  символів \LaTeX{}, потрібно використовувати пакет \texttt{latexsym}.
  \\ Описаний у \texttt{latexsym.dtx} і в \companion.
 
\item[\normalfont\pai{makeidx}] Надає команди для створення
  покажчиків. \\
  Описаний у розділі~\ref{sec:indexing} і в \companion.

\item[\normalfont\pai{syntonly}] Обробляє документ, 
  не здійснюючи власне набору, що зручно для швидкої перевірки на помилки.
  \\ Описаний у \texttt{syntonly.dtx} і в \companion.
  
\item[\normalfont\pai{inputenc}] Дозволяє вказати вхідне кодування,
  наприклад, ASCII, ISO Latin-1, ISO Latin-2, 437/850 IBM
  code pages,  Apple Macintosh, Next, ANSI-Windows чи визначене
  користувачем. \\
  Описаний у \texttt{inputenc.dtx}. 
\end{description}
\end{lined}
\end{table}

%\clearpage
%
% Package Info pointer
%
%

\subsection{\cyr{}Стилі сторінки}
 
\LaTeX{} підтримує три стандартні комбінації верхнього та нижнього 
колонтитулів\index{колонтитул!верхній}\index{колонтитул!нижній} "--- так
звані \wi{стилі сторінки}. Параметр \emph{стиль} команди
\index{стиль сторінки!plain@\texttt{plain}}\index{plain@\texttt{plain}}
\index{стиль сторінки!headings@\texttt{headings}}\index{headings@texttt{headings}}
\index{стиль сторінки!empty@\texttt{empty}}\index{empty@\texttt{empty}}
\begin{lscommand}
\ci{pagestyle}\verb|{|\emph{стиль}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent визначає, який із них використовувати.
Стандартні стилі сторінки перелічені
в таблиці~\ref{pagestyle}.

\begin{table}[!hbp]
\caption{\cyr{}Стандартні стилі сторінки \LaTeX} \label{pagestyle}
\begin{lined}{12cm}
\begin{description}

\item[\normalfont\texttt{plain}] друкує номери 
  в середині нижнього колонтитула. 
  Цей стиль установлений за замовчуванням. 

\item[\normalfont\texttt{headings}] друкує назву поточного розділу і
  номер сторінки у верхньому колонтитулі, а нижній залишається порожнім. 
  (Цей стиль використано у даному документі.)

\item[\normalfont\texttt{empty}] робить  верхні та нижні колонтитули
  порожніми. (Цей стиль автоматично застосовується до першої сторінки 
  кожного розділу.)

\end{description}
\end{lined}
\end{table}

Стиль поточної сторінки можна змінити командою
\begin{lscommand}
\ci{thispagestyle}\verb|{|\emph{стиль}\verb|}|
\end{lscommand}
Опис того, як створювати ваші власні стилі колонтитулів,
дивіться в \companion{}, а також у розділі~\ref{sec:fancy} на
сторінці~\pageref{sec:fancy}. 
%
% Pointer to the Fancy headings Package description !
%


\section{\cyr{}Файли, які вам можуть трапитися}

Працюючи з \LaTeX{}, ви скоро опинитеся в лабіринті файлів 
з різними \wi{розширення}ми, і, можливо, без поняття. Нижче наведено 
список \index{типи файлів}типів файлів, які ви можете 
зустріти, працюючи з  \LaTeX{}. Ця таблиця не претендує 
на виключну повноту, але якщо котресь із розширень, важливих, 
на вашу думку, тут відсутнє,  дайте, будь ласка, знати. 

\begin{description}
  
\item[\eei{tex}] Вхідний файл \LaTeX{} або \TeX{}. Може бути 
  компільований за допомогою  \texttt{latex}.
\item[\eei{sty}] \LaTeX{} макро пакет. Такий файл можна 
  підключити до вашого \LaTeX{} документа за допомогою 
  команди \ci{usepackage}.
\item[\eei{dtx}] Документований \TeX{}. Це основний формат розповсюдження
  стильових файлів \LaTeX{}. Якщо обробити  \texttt{.dtx} файл,
  то буде створено документований код макро пакета \LaTeX{}, що міститься 
  у файлі \texttt{.dtx}.
\item[\eei{ins}] Установник для файлів, що містяться у відповідному 
  файлі \texttt{.dtx}. Завантаживши пакет \LaTeX{} з мережі, 
  ви звичайно отримаєте файли \texttt{.dtx} та \texttt{.ins}. 
  Для того, щоб розпакувати \texttt{.dtx} файл, 
  виконайте \LaTeX{} з файлом \texttt{.ins}.
\item[\eei{cls}] Файли класів, які визначають вигляд вашого документа. 
  Потрібний клас можна вибрати командою \ci{documentclass}.
\item[\eei{fd}] Файл опису шрифтів, інформує \LaTeX{} про нові шрифти.
\end{description}
Під час обробки вашого документа \LaTeX{} створює наступні файли:

\begin{description}
\item[\eei{dvi}] Device Independent file (пристрій-незалежний файл). 
  Це "--- головний результат компілювання \LaTeX{}. 
  ви можете продивитися його зміст програмою перегляду DVI, 
  або надіслати на друк за допомогою \texttt{dvips} 
  чи аналогічної програми.
\item[\eei{log}] Дає детальний звіт про те, що трапилося 
  під час останнього проходу \LaTeX{}.
\item[\eei{toc}] Містить назви розділів та інших структурних елементів. 
  Він читається під час наступного проходу \LaTeX{}, 
  і використовується для побудови змісту.
\item[\eei{lof}] Те ж саме, що \texttt{.toc}, але для списку ілюстрацій.
\item[\eei{lot}] Те саме для списку таблиць.
\item[\eei{aux}] Ще один файл, що передає інформацію від одного проходу 
  до наступного. Серед інших речей, \texttt{.aux} файл використовується 
  для зберігання інформації, пов'язаної з перехресними посиланнями.
\item[\eei{idx}] Якщо ваш документ містить покажчик, у цьому файлі 
  \LaTeX{} тримає слова, які потрібно туди занести. 
  Обробіть цей файл програмою  \texttt{makeindex}. 
  Дивіться розділ \ref{sec:indexing} на сторінці \pageref{sec:indexing} 
  для більш детальної інформації про створення покажчиків.
\item[\eei{ind}] Оброблений \texttt{.idx} файл, готовий 
  для включення у ваш документ у наступному циклі компілювання.
\item[\eei{ilg}] Звіт про роботу \texttt{makeindex}.
\end{description}


% Package Info pointer
%
%


%
% Add Info on page-numbering, ...
 % \pagenumbering




\section{\cyr{}Великі проекти}
При роботі з великими документами буває зручно розділити
вхідний файл на кілька частин. \LaTeX{} має дві команди,
які допоможуть це зробити. Команду 

\begin{lscommand}
\ci{include}\verb|{|\emph{файл}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent можна використовувати в тілі документа, щоб
включити у нього вміст файлу з назвою \emph{файл.tex}. 
Пам'ятайте, що \LaTeX{} почне нову сторінку, перш, ніж 
обробляти матеріал з \emph{файл.tex}.

Для вибіркового читання файлів, включених командами 
\verb|\include|, можна скористатися командою
\begin{lscommand}
\ci{includeonly}\verb|{|\emph{файл}\verb|,|\emph{файл}%
\verb|,|\ldots\verb|}|
\end{lscommand}
Після виконання в преамбулі документа цієї команди \LaTeX{} 
буде включати тільки файли, перераховані в її аргументі.
Зверніть увагу, між назвами файлів і комами не повинно бути пробілів.{\sloppy

}

Команда \ci{include} починає набір включеного тексту з нової
сторінки. Це зручно при використанні \ci{includeonly}, тому що, 
навіть коли деякі включені файли пропущені, межі сторінок не 
будуть зміщуватися, і заголовки структурних елементів пропущених 
файлів залишаться у змісті. Проте іноді це небажано, і тоді ви можете
використати команду

\begin{lscommand}
\ci{input}\verb|{|\emph{файл.tex}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent Вона просто включає вміст зазначеного файлу. 
Зверніть увагу, що у цьому випадку потрібно вказувати 
розширення файла.
%No flashy suits, no strings attached.

Для того, щоб \LaTeX{} швидко перевірив ваш документ, можна 
скористатися пакетом \pai{syntonly}. Це примусить \LaTeX{} 
продивитися документ, перевіряючи тільки синтаксис і 
правильність використання команд, без створення вихідного \eei{dvi} файла.
У цьому режимі \LaTeX{} працює набагато швидше і ви можете заощадити 
цінний час. Використання дуже просте:

\begin{verbatim}
\usepackage{syntonly}
\syntaxonly
\end{verbatim}

Коли ви захочете отримати вивід, просто закоментуйте другий рядок 
(додавши знак процента).




%%% Local Variables: 
%%% mode: latex
%%% TeX-master: "lshort2e"
%%% End: 


